Hvala. Ne, zaploskajte sebi,
saj je zaradi vašega trdega dela agencija Yardsham Inlet
doživela najboljše leto v svoji zgodovini.
Preden nam uspeh stopi v glavo, se zberimo skupaj
in se znova povežimo s temeljnimi načeli, ki so nam prinesla uspeh.
BESEDO PREPUščAM
SKRITA LEPOTA
našemu poetskemu filozofu izdelkov.
Uporniškemu ustvarjalcu blagovnih znamk.
On je guru, ki ustrahuje oglaševalski svet.
Moj partner in boljša polovica Howard Inlet.
Rad te imam.
Ja!
Kaj je vaš 'zakaj'?
Zakaj ste davi vstali iz postelje?
Zakaj ste jedli, kar ste jedli, in oblekli, kar ste oblekli?
Zakaj ste prišli sem?
Poleg tega da bi vas odpustil in zaposlil koga drugega,
če ne bi prišli v službo? Ampak ne to. Veliki 'zakaj'.
Zagotovo nismo tukaj, da bi zgolj prodajali blago.
Tu smo, da bi se povezovali.
Smisel življenja so ljudje.
Bistvo oglaševanja je ozaveščanje,
kako naši izdelki in storitve
izboljšajo življenja ljudi.
No, kako to doseči?
Ljubezen.
Čas.
Smrt.
Te tri abstrakcije povezujejo vsa človeška bitja na svetu.
Vse, po čemer hlepimo, vse, kar nas je strah ne imeti,
vse, kar na koncu kupimo,
je v bistvu zaradi tega, ker hrepenimo po ljubezni,
si želimo imeti več časa in se bojimo smrti.
Ljubezen.
Čas.
Smrt.
Začnimo s tem.
TRI LETA KASNEJE
Koliko časa je bilo potrebnega za to? -Pet dni.
Impresivno.
Morda se je prekmalu vrnil. -Se šališ?
Že pol leta se vede kod zombi. Ne moremo mu več popuščati.
Še zlasti zato, ker nas je Danworth Financial odslovil.
Kaj? Si resen? -Oprosti, kaj? -Ne, Whit!
Včeraj sem govorila z njimi. -Vem. Vsi se trudijo prikriti,
ampak ta poslovni odnos sloni na Howardovih zvezah.
Polovica poslov sloni na Howardovih zvezah.
To je katastrofa. Katastrofa. -Ne še.
Omnicom nam ponuja 17 $ za delnico, a odgovor hočejo do novega leta.
Iskreno, naša delnica ni vredna niti 14 $,
če si moj partner vzame dopust kot prvak blaznice v dominu.
To je malce kruto. -Žal mi je, ampak je res.
Simon, pooblaščam te za dogovor z Omnicomom.
Rad bi, toda Howard nadzoruje glasovalne pravice.
Jaz bom rešil s Howardom. Samo papirologijo uredi.
Še vedno ne razumem, zakaj ima Howard 60 % glasovalnih pravic,
ti pa samo 40. -Ker sem potreboval denar za ločitev.
Howard mi je naredil veliko uslugo in odkupil nekaj mojih delnic.
Če ga ne bi lomil z nižjo uslužbenko, ne bi bili v tem položaju?
Netočno in nepravično obtožuješ samo mene.
Samo dejstva poudarjam.
Mojbog! Ne obožuješ tega vonja? Počakaj, stoj.
Zapri oči. Vdihni.
Te ne spominja na otroštvo?
Claire, pridi sem.
Nekaj ti moram povedati.
Kaj?
Ukrepam v zvezi z našim položajem in rad bi ti povedal o tem.
Kaj si naredil? -Najel sem nekoga.
Najel? -Ja. Ko me je Eloise zasačila pri varanju,
je najela zasebno preiskovalko Sally Price.
Ženska izgleda kot mormonska babica,
kar ji zelo koristi kot krinka.
Najel si žensko, ki je kriva za tvojo ločitev?
Ne. Sam sem kriv za ločitev. Sally Price je samo našla dokaze.
To je dejansko prosvetljeno.
Imam skrite globine. Pogovarjala sva se o tem.
Zakaj si najel mormonsko babico?
Ker moramo dokumentirati, kaj se dogaja s Howardom.
Pokazati moramo, da ni duševno sposoben glasovati.
Ne, nismo še tako obupani.
Bomo res to naredili prijatelju?
Ne gre za to, da noče prodati. Sploh se noče pogovarjati o tem.
Poskušal sem govoriti z njim, prodreti do njega,
a kot da sploh nisva v istem prostoru.
Preprosto ga ni. -Otrok mu je umrl.
Pred dvema letoma, Claire. Kaj bomo ...
Naša življenja so ogrožena. Nismo več otroci.
Poglej me v oči in reci, da boš mirno dovolila,
da vse, za kar si delala 10 let, preprosto izgine.
Je ta detektivka dobra? -Zasačila me je pri varanju.
Tudi Oscar bi te lahko zasačil. -Kdo, hudiča, je Oscar?
Moj sin. -A, ta Oscar.
Preiskovalka ne bo našla ničesar, kar bo veljalo kot moralno sprevrženo.
O Howardu ne, a če bo vzbudila pomisleke glede pravne sposobnosti,
nam bo uspelo. -Res mislim, da nimamo drugih možnosti.
Pol leta je maltretiral svetovalko za žalovanje.
Ignoriral je ajahuaškega šamana, h kateremu sva šla v Peru.
Naše posredovanje je bilo polomija.
Jaz ...
Poslušajta, to se mi ne zdi prav.
Vem.
Toda, ko se nekaj začne s smrtjo šestletnega otroka,
nič ne bo prav.
Pisma piše. -Pisma? Kakšna pisma?
To je morda najbolj čudna stvar, na katero sem kdaj naletela.
Ste dobili ta pisma? -Ja. -Smem vprašati, kako?
Stalo me je 800 $, da sem dobila dvojnik ključa.
Samo da veste, kraja pošte iz nabiralnika je zvezno kaznivo dejanje.
Lahko bi ga ... -Ja. Torej tri pisma. -Komu?
Ne komu. -Kaj to pomeni?
Howard ne piše pisem ljudem. Stvarem piše.
Kakšnim stvarem? -Času.
Ljubezni.
Smrti.
Tri abstrakcije.
'Čas! Pravijo, da celiš vse rane.
'Ne govorijo o tem, kako uničiš vse, kar je dobrega na svetu.
'Kako lepoto spremeniš v prah.
'No, zame nisi nič več kot okamneli les.
'Mrtvo meso, ki se noče razkrojiti. Nič.'
To ničesar ne dokazuje. Tega ne moremo uporabiti. -Ne.
Otroci pišejo Božičku, a zato še niso nori.
Ne, to je zdravilno.
Zelo žalostno. -Ja. Še kaj?
Po službi gre običajno v mali pasji park v Brooklynu,
čeprav nima psa.
Samo sedi tam ure in ure. -Piše pisma psom?
Ti to resno? -No, to bi bil zadetek.
Dokaz, ki ga potrebujemo.
Ali počne to? -Ne, da bi jaz videla.
Prav. Kaj še? -To je vse.
Vrne se v stanovanje. Redko gre ven pred jutrom.
Nima interneta, kabelske, telefona.
'Ti si mrtvo tkivo, ki se noče razkrojiti.'
Howard? Živjo. Claire tukaj.
Šla sem v lokal na koncu ulice in ti prinesla nekaj za pod zob.
Jed z rakci, ki jo imaš rad.
Pustila ti jo bom tukaj, če še nisi jedel.
Ne puščajte hrane tam. Ne poje je.
Oprostite. -In spet zamuja z najemnino.
Ne odpre vrat, njegove telefonske številke pa nimam.
Nima več telefona.
Koliko dolguje? Napisala vam bom ček.
Če res hočete.
Če ne boste vzeli rakcev ...
Brokoli prejšnji teden je bil izvrsten.
Prišel je. -Kje imaš stvari?
Hotela sem ti napisati SMS, a mama je rekla, da moram poklicati.
O čem? -Potem je Barry rekel, da ti moram osebno povedati.
Nam zdaj Barry daje življenjske nasvete?
Kaj mi poskušaš povedati? -Ne bom prišla k tebi.
Z Barryjem in mamo grem na Bahame. -Ne. Počakaj malo.
Živjo.
Kako ste kaj?
Mi lahko daste pet minut in par metrov,
da se lahko pogovorim s hčerko?
Hvala.
Ljubica, načrtoval sem kup stvari. Kupil sem nama božično jelko.
Potem pa škoda zate. -Dobil sem karte za Hamilton.
Škoda za Hamilton. -Težko sem prišel do njih, Allison.
Videla sem ga že. -Si? Z mamo in Barryjem?
In z Odellom Beckhamom mlajšim. -Z Odellom Beckhamom? -Ja.
Barryjev prijatelj je.
Zakaj?
Zakaj nočeš z mano preživeti praznikov? Pogrešam te.
Ker te sovražim. Ker si prekucnik.
Ker si mami strl srce. -Reče se prešuštnik.
Kaj? -Beseda, ki jo iščeš, je prešuštnik, ne prekucnik.
Imata rahlo različen pomen. -Ti že veš.
Privolila sem, da ti bom osebno povedala, in zdaj sem ti.
Hej. Lep božič ti želim.
Zadrži ga.
Se na kratko pomeniva, ko sem te že ujel?
Cavsi so v mestu. Božični derbi v Gardnu.
Nisem oddal tvojega sedeža. Hodim sam. Lahko bi šla skupaj.
Ni se nama treba pogovarjati ali se pogledati.
Lahko počneva isto kot zdaj in gledava tekmo. Kot nekoč.
Prav. Druga stvar. Izgubili bomo Danworth,
ker so bili vedno tvoja zveza.
Niso tako prijazni, kot si morda predstavljaš.
To se bo zgodilo.
Nič hudega, dobili smo ponudbo Omnicoma. Resna je.
17 $ za delnico.
Prosim, pretehtaj jo, ker ... Ja.
Pustili nam bodo ustvarjalne odločitve, vsi bodo obdržali službe.
Vem, da je to zate pomembno, ker imaš rad sodelavce.
Dober pogovor.
NAJDITE DAROVALCA SPERME ČAS JE, DA VZGOJITE DRUŽINSKO DREVO
GALERIJA DOJENČKOV STRANK
Fantje iz Pekinga so tu. -O, bog. Nihče noče kitajske kave.
Mi jo prodajamo. -Mandžurski makjato.
Kaj izbiramo? -Ladijsko podjetje. -To je dober oglas.
'Zlezi iz kože, najdi življenje.'
Oprosti. 'Življenje je najdeno, ko zlezete iz svoje kože.'
Je to res pomembno? -Je, kar sem jaz to napisal.
No, moja različica je boljša. -Res?
Ja. -Kako? -Kako se glasi tvoja?
Življenje je najdeno, ko zlezeš iz svoje kože.
Zadene te tukaj.
'Zlezi iz kože, najdi življenje.' Udari te tukaj.
Res me. -Kajne?
Dam ti ga brezplačno. -Trenutek. Počakaj.
Hej, Frankel? 'Zlezi iz kože, najdi življenje.'
V redu? -Razumem.
Izboljšala ga je.
Hej!
Ne, ne, ne.
Hej!
'Govoriš z mano s takim tonom,
'kot da ti dih v mojih pljučih ni vdihnil življenja.'
Zamujaš. -Oprosti.
'Kot da ni iskra mojega uma dala pomena temu življenju.'
'O, premikaš jezik, izgovarjaš zloge,
'izražaš mnenje. Vendar ne dihaš.'
''Ti govoriš o iskri. Ta je močna.
'Kajti zanikaš iskro med vsemi nami.
'Iskro, ki je bolj sonce kot hladen ogenj.
'Imenuješ me začasna norost. Hudobna duša.
'Potem pa vprašaj, ali me boš še kdaj videla.'
Hej?
Živjo. Opravičujem se.
Dobesedno sem zataval noter in ujel zadnji del.
Smem reči, da je bilo prekrasno?
Kaj je to? -Nekaj, kar poskušamo uprizoriti.
Obožujem gledališče. Kdaj je premiera? Prišel bom.
Ne bo je, dokler ne zberemo denarja.
Si bogat? -Ločen.
Sledil si mi z avdicije. -Vsekakor. Ja.
Skoraj si mi ušla, a rdeča kapa mi je pomagala.
Povedal bom nekaj spontanega, morda malce norega,
ampak nekaj se mi obeta. Dogovarjam se za neki posel.
Če se uspešno zaključi, vam bom lahko pomagal.
Ne bi bilo to krasno?
Bi. Čudovito. Veš, popravila si slogan.
Če želiš delo, te lahko uvrstimo v zasedbo.
Oprosti, ne vem, kako ti je ime.
Amy. -Amy.
Dobro.
Vrnil se bom, Amy.
Jaz bom ...
Oprostite. Na odru sem bil!
Vrnil se bom. Dobra si.
Bravo, dekle.
Sosednje stanovanje je prazno,
a možak na koncu hodnika pravi, da ni slišal ničesar. Upravnik tudi.
Kaj? Zdaj imajo še CSI: Cleveland?
To je nova serija.
Ljudje se tukaj držijo zase.
Kateri ugleden nevrokirurg dela v narkomanski hiši?
Ne vem.
Volkodlaki se srečujejo pred vrati
ob vseh nočnih urah.
Slišal sem jih.
Mislim ...
Mislim, da izbirajo novega vodjo sindikata.
Ampak imam prijatelja rakuna. V specialni enoti je.
Nastavil je mikrofon ob smetnjaku.
Posneli bomo vse, kar govorijo, in jih tožili zaradi kriminalne zarote.
Nič ne vem o tem.
Hej, tvoj sin sem. -Vem!
Dobro.
Takoj se vrnem.
Imam noro idejo. Vem, da se mi bosta smejala,
a ne pozabita, da smo obupani, in poslušajta.
Moja mama po kapi ni pri pravi.
Vedno jo poskušam spomniti, kaj se v resnici dogaja
in popraviti trapaste stvari, ki jih govori.
To jo vznemirja, meni pa povzroča stres.
Nekaj časa je bilo res grozno.
Potem mi je nekdo rekel zelo modro stvar.
'Morda bi ji moral nehati vsiljevati svojo resničnost
'in se vživeti v njeno.'
Mislila sem, da si ne moreš več plačevati terapij.
Saj si ne. To mi je rekel šofer Uberja. Imel je popolnoma prav!
Ko sem začel ravnati tako, je vse postalo lažje.
Najino življenje je kot igra improvizacije.
Ona reče nekaj norega, jaz odgovorim na to.
Popolnoma srečna je, jaz pa se zabavam.
Ob tem sem se domislil nečesa drugega. Poglejta.
Pri FBW sem delal za proizvajalca psihostimulativnih zdravil.
Odločili so se za nekakovostno kampanjo,
ampak obdržal sem latinski trg. Poglejta to.
Učitelj je v stresu. Pravi:
'Ves čas govorite! Nikoli ne poslušate!'
Potem pride pošast.
'Ni treba da je tako.' Učitelj: 'Kdo si ti?'
Pošast: 'Jaz sem tvoja jeza.' Potem učitelj reče:
'Ne prenesem te. Vladaš mojemu življenju.'
Jeza pa odvrne: 'Obstaja rešitev, prijatelj.'
'Docotrin, poslovite se od svoje jeze.'
Razumeta, kam merim? -Niti ne.
Dobro, poslušajta.
Howarda ne moremo pripraviti, da se sooči z resničnostjo.
Piše pisma abstrakcijam, kar nima smisla. A to pač počne.
Kaj, če bi se podali v njegovo resničnost
in pripravili te abstrakcije, da mu odgovorijo?
Oprosti, ne sledim ti.
Kaj, če bi se Ljubezen, Čas in Smrt osebno pojavili
in odgovorili na Howardova pisma?
Kako se bodo Čas, Ljubezen in Smrt pojavili?
Igralci. Najamemo igralce, da bodo Ljubezen, Smrt in Čas.
Najdejo Howarda in se soočijo z njim.
Hočete plinsko svetilko za šefa? -Prosim?
Plinska svetilka, veste? Igra, po kateri so posneli film.
Plinska svetilka? Mojbog.
Mar nihče več ne gleda ničesar, kar traja dlje od osem sekund?
Želite, da ga pripeljemo do tega, da pomisli, da je nor?
Ne, ne, ne. Nočemo, da Howard misli, da je nor.
Howard ni v dobrem duševnem stanju, kar mi vemo.
To dejstvo želimo poudariti, da bi tudi drugi to videli.
Hočete, da nastopimo v tej intervenciji,
v povračilo boste financirali našo predstavo?
Tako je. -Točno.
Ja, financirali bomo kar koli.
Tole je podobno skladišču, toda ... -V redu. Igralci, kaj pravimo?
Ne. Ne, ne, ne. -Poslušajta! Vsak dobi 15.000 $.
Prav? 15.000. -Si čisto ob pamet?
V redu, pristanemo. 20.000 $ vsak.
Pravkar ste rekli 15.000. Slišal sem.
Jaz bi rad 20. -Jaz tudi.
To je predrago. Jaz bi ponudil 2000.
Verjetno živijo v Brooklynu. Plačujejo 600 na mesec. -Nehaj.
Izkazal si se z nižanjem cene. -To je grozno, narobe je.
Ne, Amy. To je delo. Igra.
Nisi slišala, da je ta možak izgubil otroka?
Ja. Zato išče odgovore v vesolju.
Mi bomo predstavljali ta kozmos.
Hočete, da manipulirano z bolečino tega človeka?
Da bi vi dobili denar? Veliko denarja?
Ne, ne! Grozno se sliši, ko tako rečeš.
Bolj zapleteno je. -Res?
Radi ga imamo. Ni samo naš šef, temveč prijatelj.
Howard je sijajen, ustvarjalen, karizmatičen človek,
ki je bil nekoč neustrašen. Ljubil je življenje, zdaj ga sovraži.
Res mislite, da mu bo to pomagalo? -Izgubil je otroka.
Zdaj mu je vseeno, če izgubi vse drugo.
Tega ne moremo dovoliti. Moramo ga spraviti nazaj.
Vredno je 20.000 $. Jaz bom plačala. -Claire!
Jaz bom plačala. Sama. Briga me.
Kakšna so pravila?
Najprej moramo podpisati pogodbo o zaupnosti.
Ne smete govoriti o tem ... -Ne mislim pravnih pravil.
Govorim o igralskih prijemih.
Nas bodo videli tudi drugi ali samo Howard?
Ja. Jih drugi vidijo, Whit? -Whit.
Menda samo Howard. To je učinek, ki ga iščemo.
Menda? -Ugibaš? Oprostite, ste dobro premislili?
Seveda. -Ne. Do določene mere. -Ne, nismo.
Nismo, Whit! Utihni! Nismo.
Kaj bo, če bodo šli v lokal in bodo hoteli naročiti pijačo?
Si zadnje čase videla, da bi Howard zahajal v bare?
Kar koli, ni važno. Igralci so. -Kaj, če bo šel Howard v klube?
Morajo vedeti hipotetično. -Dobro. Dovolj!
Imamo moč, da nas vidi kdor koli, kadar koli mi hočemo.
Kako vam to zveni? -Všeč mi je.
Rekel sem, da so dobri. Kar njim prepustimo. -Profesionalci so.
Gremo naprej. Kaj je naslednje?
Howard je napisal tri pisma Ljubezni, Smrti in Času.
Edino vprašanje je, kdo bo igral koga.
Izbira igralcev. Zelo pomembno.
Ljubezen.
Smrt.
Čas.
Super. Kdaj dobimo plačilo?
'Draga Smrt, s sabo vlečeš veliko mitologije,
'povzročaš toliko trpljenja, vzbujaš grozen strah.
'A zame si papirnati tiger.
'Usmiljenja vreden srednji vodstveni kader brez moči.
'Nimaš pooblastil niti za preprosto trgovanje.'
Kot vidiš, ni ravno pismo oboževalca.
Smrt nima oboževalcev.
Ne vem, zakaj, saj osvobaja.
Hej, si dobro?
Hodi v službo in v pasji park.
To je vse. -Dobro. Takole bom naredil.
Pristopil bom k njemu jezen. Besen. Kot da imava težavo.
Ne, ne. -Zmerja me z lesom in mrtvim tkivom. Izziva me.
Kako izziva tebe? -Čas.
Izziva Čas, Čas sem jaz.
Nočem, da izzivaš Howarda. Razumeš?
Toda pismo vsebuje samo eno besedo. 'Zbogom'. Poglej.
'Draga Ljubezen, zbogom.'
Kaj naj mu sploh rečem?
To je poslovilno pismo Ljubezni.
Kaj, če bi stopila k njemu in zavrnila slovo?
Reci mu, da se te ne more zlahka otresti.
Povej mu, da ne izbiramo, koga bomo ljubili in kdo bo ljubil nas.
Povej mu, da si v njem.
V vsem, če to hoče ali ne.
Če bo to sprejel, bo morda ... Ne vem.
Morda bo spet našel svoje življenje.
Žalujejo.
Psi.
Žalujejo in popolnoma razumejo smrt.
Imenoval si me papirnati tiger.
V pismu, ki si mi ga napisal. Rekel si, da me pomiluješ.
Se ne spomniš? Nakladal si o srednjem kadru,
sklepanju dogovorov, papirnatem tigru.
Howard, saj ni bilo tako davno.
Kje si to slišala?
Kdo si? -Komu si napisal pismo?
Napisal sem pismo Smrti.
Veseli me, da sva se spoznala. Očaran si, zagotovo.
Ne. -Saj vem. Vem.
Ljudje nenehno pišejo pisma vesolju.
Večina ne prejme osebnih odgovorov.
Ti pa, ker sem ti hotela povedati, da nimaš prav.
Nisem nekakšen nemočni srednji kader, ki zgolj uboga ukaze.
Veš, nisem hotela trgovati. To je bila moja odločitev.
Nočem tega. -Ne učim te, kako naj opravljaš svoje delo.
Zato bi bila hvaležna, če ti ne bi učil mene.
S kom se pogovarja tisti človek? Izgleda kot čudak.
Ne meni se zanj. Ljudje so včasih trapasti.
Veš, ne vidijo me, dokler ne napoči njihov čas.
Ne skrbi, Howard. Tvoja ura še ni odbila.
Hotela sem ti le vrniti tole in razčistiti stvari med nama.
Res sem Smrt, Howard!
Verjel mi je. Pravim ti, da mi je verjel.
Neverjetno. -Bilo je spektakularno.
Ker je bilo tvegano, veš. To je bil Grotowski. Čista Stella Adler!
Hvala za to priložnost. Prijazen si. -Malenkost. Preveč mi laskaš.
Verjel mi je, pravim ti. Potreboval je to. V očeh sem mu videla.
Kdo sta bila ženska in deček? Neverjetno. -Detektivka in njen vnuk.
Res? Je kaj rekla o meni? -Da si bila zelo dobra.
Dobra? Kako to misliš? Dobra kot zelje ali kaj?
Ne, odlična.
Rekla je, da si iz nemogočega naredila mogoče.
Jaz bi morala plačati tebi.
Rekli so mi, da je Trevor pospravil svoj mali kovček
in rekel, da gre domov.
Bila sem besna. Toda spal je,
zato nisem mogla govoriti z njim.
Katera sestra lahko obljubi petletnemu fantku, da bo šel domov?
Komaj je imel še kakšno belo krvničko.
Bil je tako krhek.
Kdo bi lahko bil tako okruten? Kdo bi lahko to storil?
Seveda sem bila iz sebe. Vpila sem na osebje
in poskušala priti temu do dna.
Trevor se je končno zbudil. Šla sem k njemu.
Njegov modri kovček je še vedno stal ob robu postelje.
Pogledala sem ga in vprašala:
'Kdo ti je to rekel, mišek?
'Kdo ti je rekel, da se lahko vrneš v našo hišo?'
Veste, kaj je odgovoril?
'Nihče, mami.
'Ne bom se vrnil v našo hišo. Domov grem.'
Umrl je štiri ure kasneje.
Zdravo.
Živjo.
Iščeš podporno skupino Najmanjša krila?
Ja. -Ti si?
Howard. -Howard.
Vstopi. Sedi.
Si izgubil otroka, Howard? -Ja.
Sina ali hčer? -Hčer.
Kako ji je bilo ime?
V redu je, Howard.
Ni ti treba odgovoriti.
Sploh ti ni treba govoriti.
Boš malo ostal?
Prosim.
V redu. Hvala, da ste se nam zaupali.
Hvaležni smo vam. -Hvala.
Bi rad še kdo kaj povedal?
Zakaj si nocoj vstopil?
Videvala sem te zunaj.
Hotela sem te povabiti noter,
a nisem želela razkriti tvojega skrivališča. -Mojega skrivališča?
Ja. -Nisi mi hotela pokvariti nastopa?
Točno.
Kako ti je ime?
Madeline. Me veseli.
Moji hčerki je bilo ime Olivia.
Umrla je za redko obliko raka na možganih, multiformnega blastoma,
okrajšano GBM. Imela je šest let.
Kako je bilo ime tvoji hčerki?
Prav.
Ni treba odgovoriti. Ne bom te mučila.
Hvala.
So prazniki vzrok, da si nocoj sklenil vstopiti?
Veliko novih pride med prazniki. -Ne, ni zaradi tega.
Torej, zakaj prav nocoj?
Najbrž ...
Poskušam popraviti svoje duševno stanje.
Izgubil si otroka, Howard. Nikoli ne bo popravljeno.
Upam, da boš še prišel.
Živjo.
Podpisane pogodbe in izjave o zaupnosti.
Super. Hvala. -Je kaj rekel?
Kdo? Howard? Ne. Na žalost ni.
Verjel je, če ti povem. -Dobro.
Spet bi morali poslati mene. Ne Raffija, prenagel je.
Amy je zelo čustvena. Kaj sploh še ostane po meni?
Napisal je tri pisma. -Smrt je pomembnejša od Časa.
Smrt daje času vso njegovo vrednost.
Morda bi morala igrati vse tri vloge.
Veš, da so novi starši danes največji del populacije?
Target je iznašel algoritem, ki napove, kdaj bodo ženske stranke zanosile.
Prej si rekel, da nisi dobro. Si bolan?
Bolan sem.
Lahko bi rekli, da sem zelo bolan.
Boš umrl?
Vsi bomo umrli.
Že, a ti umiraš zdaj.
Simon.
Simon. Povej mi.
Kaj je? Kaj je narobe?
Kaj je narobe?
Narobe je, da se je bolezen znova pojavila
dva tedna pred rojstvom mojega sina.
Narobe je, da vsak dan tečem maraton in se pretvarjam, da sem zdrav.
To je narobe.
Si komu povedal?
Nisi? -Ne, samo vsiljivi igralki, ki je v resnici ne poznam.
Kaj je? -Multipli mielom.
Zdravil sem se, ko sem imel 16 let, potem spet pri 25.
Nikoli ni povsem izginil. Le znova je udaril in se okrepil.
Vojna je torej končana?
Vojna je končana.
Si uredil vse svoje zadeve?
Niso urejene. Zato sem najel vas.
Dovolj hudo je, da bom zapustil družino. Ne bom je pustil brez ficka.
Verjel mi je.
Howard.
Verjel mi je.
Hej. Oprosti. Ne dotikaj se tega.
Ne razumem domin.
Ni igralne plošče ali koša, da jih mečeš vanj.
V redu. Morda si zašel.
Ne, na pravem mestu sem, Howard.
Ja.
'Čas, pravijo, da celiš vse rane,
'a ne govorijo, da uničiš vse, kar je na svetu dobrega.
'Da lepoto spremeniš v prah.'
To pa je huda traparija, Howard.
Če je Ljubezen ustvarjanje in Smrt uničevanje,
sem jaz le vmesno območje.
Ne razumeš Časa. Nihče ga ne razume.
Einstein se je približal, ko je rekel, da sem iluzija.
Howard? Hej. Prepričana sem, da boš zavrnil,
a Oneida Apparel prosi, da si navzoč na sestanku o oglaševanju.
Oprosti, da sem vdrla.
Vprašaj jo.
Vprašaj jo, ali me vidi.
Ne bom se udeležil sestanka.
Vztrajali so, naj vprašam. Verjetno nas bodo odpustili.
Prav. -Super. -Ja.
Dobro. Se vidiva.
Tole lahko vzameš nazaj, Howard. Zakaj si mi sploh pisal?
Pisal si mi, ker me potrebuješ. -Ne.
Od tebe ne potrebujem ničesar. -Vsi radi tarnate in se pritožujete.
'Ni dovolj časa. Življenje je prekratko.'
'Glej, začel sem siveti.'
Veš, dan je vražje dolg. Obilen sem. Jaz sem darilo.
Celo medtem ko stojiš tu in klatiš neumnosti,
te obdarujem, ti pa to zapravljaš.
Za kaj? Kaj je to?
Hej!
Veš, jaz bi moral pisati jezna pisma.
To je bila najhujša stvar, kar sem jih kdaj naredila.
In najboljša, kar sem jih jaz.
Kaj je bilo tisto o Einsteinu?
Einstein je čas poimenoval trmasto vztrajna iluzija.
Kaj sploh to pomeni?
Čas ne teče od januarja do decembra in od poldneva do polnoči.
To je samo v naših glavah. -Absurd.
Poskusi to dopovedati nekomu, ki je eno uro zamudil na poroko
ali bil obsojen na 20 let zapora.
Ali ženski, ki se ji izteka biološka ura.
O tem se ne bova pogovarjala.
Kakor koli, danes si se dobro odrezal.
Samo trmasta iluzija, Claire. Ves čas na svetu imaš.
Ti pa imaš devet let! -'Ti imaš devet let.'
Živjo.
Žal mi je.
Zelo mi je žal.
Zafrkavaš me. Obedujem.
Rekel si zbogom in to ...
Ne moremo izbirati, koga bomo ljubili in kdo bo ljubil nas.
Pomeni, da nad mano nimaš moči, dokler živiš,
kajti jaz sem osnova življenja.
V tebi sem. Jaz sem v vsem.
Howard, če to sprejmeš, potem boš mogoče ...
Ne vem, toda mogoče boš lahko spet živel.
Zavozila sem.
Bila sem cmerava in obžalujoča. -Mislim, da ljubezen zna biti taka.
Mislim, da sem bila na koncu boljša. -Prepričan sem, da si bila super.
Prijazen si. -Te smem poljubiti?
Ni treba seksualizirati. -Lahko te poljubim brez tega.
Resno, seksal sem že brez seksualiziranja.
Zadovoljen bodi s 'prijazen', Whit. To je napredek.
'Mikaven' bi bilo napredek.
Verjame. -Kako veš?
V očeh sem mu videla. -Krasno, a tega ni videl nihče drug.
Na koncu želimo prav to.
Če bi se še enkrat srečali z njim na javnem mestu ... -Super.
A tokrat poskusite ... -Izzovite močan opazen odziv.
Zakaj? -Naša preiskovalka bo to posnela na video.
Uporabili ga bomo kot dokaz. -Kot bi igrali v filmu.
Le da vas bodo digitalno izbrisali. -Ne.
Prosim? -To je preveč.
Žal mi je, ne morem sodelovati. -Amy, pri igranju nič ni pretirano.
Želiš biti ljubljena ali pustiti pečat?
To ni Noël Coward.
Čehov je. -To je grozno!
Z njim si ustanovil agencijo, kajne, Whit?
Claire, bil je tvoj mentor.
Simon, dal ti je partnerstvo v poslu, čeprav mu sploh ni bilo treba.
Povedal sem ji par stvari ...
Oprostite, to je grozno. Ne bom sodelovala. Hvala.
Žal mi je. -Amy, ne.
Amy. Ne.
Vročekrvna je, veste. Amy!
Oprostite. Vrnila se bo. Če se ne bo,
bom jaz vskočila. O ljubezni vem vse.
Amy!
Kaj sem zamudil?
Jok ljudi zaradi izgube otroka.
Obstaja nekaj, čemur pravijo halucinacije ob izgubi.
Ja. -Prav.
Torej ... Pozanimal sem se o tem.
Gre za to ... Ne spim.
Razumem. -Ne dosti.
Saj spim,
ampak šest ali sedem ur na teden.
Če bolje pomislim, je to najbrž vzrok ...
Česa?
Pogovarjam se.
Mislim pogovore.
Dobro.
V redu je, ni važno.
Howard?
Bi se pogovarjal z mano? -Ja.
Domnevam, da si del 79 odstotkov?
Parov, ki so se ločili po izgubi otroka. -Ja.
Jaz tudi.
Jo še vedno ljubiš?
Ne vem več, kaj je ljubezen.
Pa ti njega? -Nikoli se nisva nehala ljubiti.
Vsaj jaz tako mislim. Samo ...
Lahko ...
Na dan, ko sva se ločila, mi je poslal tole.
'Če bi le lahko bila spet tujca.'
Zdaj sva. To je bila njegova najbolj romantična poteza.
Naj ti odgovorim na vprašanje.
Ja. Še vedno ga ljubim.
Kaj si mislil, ko si rekel, da se pogovarjaš?
Saj res. -S kom se pogovarjaš?
Ne s kom. Resnica je ...
Mislila boš, da sem nor. -Preizkusi me.
Ti lahko pokažem?
'Mrtvo tkivo, ki se noče razkrojiti.'
Sedel je točno tukaj.
Hudoben, majhen, aroganten huligan.
On se je pojavil prvi? -Ne, najprej je prišla Smrt.
Srečala sva se v pasjem parku.
Smrt je ženskega spola?
Ja, Izkazalo se je, daje Smrt starejša belka.
Za kakšno trgovino je šlo? Rekel si, da Smrt ni hotela trgovati.
Kaj to pomeni? -Ko sva dojela, da najina ...
Ko je hči umirala, sem molil.
Ne k Bogu in univerzumu, temveč k Smrti.
Ponudil sem ji zamenjavo.
Naj vzame mene namesto hčerke.
A ni hotela.
Kdo je dobil to rundo? Ti ali školjka?
Školjka. Porcelan je nepremagljiv.
Oprosti, mislil sem, da so vsi že odšli.
So. Jaz sem tu, da zaprem. -Dobro.
Ti pomagam priti do doma? -Ne, v redu sem.
Dobro sem.
Poiskala sem te v googlu. -Res? -Ja.
O, bog. -Bil si reven.
Sam si se šolal na Duku,
se poročil s čudovito žensko, ljubeč oče si.
Živel si dobro. Kot je treba.
Toda prijatelj moj, ne umiraš, kot je treba.
Mi boš ti povedala, kako naj umrem?
Si že povedal družini?
Ne pomagaš jim. Odrekaš jim njihovo pravico.
Ja? Kaj pa? Trpljenje? Hiranje? Bolezen?
Ja. Vse to.
In priložnost, da se poslovijo.
Drži se igranja.
Nekaj je, česar nisem nikomur povedala.
Nima zveze s pismi, z angeli in takimi rečmi,
toda meni nekaj pomeni.
Olivio so pripravljali
za zadnje slovo.
Moj mož je na parkirišču poskušal pomiriti mojo mamo,
saj se ji je utrgalo.
Bila sem sama.
Sedela sem v čakalnici
v bolnišnici Maimonides.
Neka ženska se je usedla zraven mene.
Vprašala me je, koga bom izgubila.
Povedala sem ji.
Pogledala me je in rekla:
'Glejte, da boste opazili
'skrito lepoto.'
To je rekla zelo običajno.
V sosednji sobi
so mojo šestletno hčer odklopili z aparatov.
Ta ženska je omenila 'skrito lepoto'.
Ljudje ne vedo, kaj reči v takih trenutkih.
Ne, vedela je.
Le da takrat nisem razumela.
Veš, tega ni rekla iz sočutja ali zadrege.
Govorila je iz izkušenj.
Kakšno leto dni kasneje
se mi je začelo nekaj dogajati.
Na sprehodu, v podzemni, kjer koli,
sem planila v jok.
A te solze niso bile zaradi Olivie.
Bile so solze, rojene iz nečesa drugega.
Iz nekakšne globoke povezanosti z vsem.
Doumela sem,
da je to skrita lepota.
Ne obstaja ...
Ne obstaja skrita lepota.
Pač, Howard.
Resnično obstaja.
Nikoli je ne bo vrnila.
In nikoli, nikdar
ne bo lažje.
A prisežem ti, da obstaja.
Prav.
Moraš se pogovoriti z njimi, Howard.
Poslušaj, hvala, da si mi zaupala svojo zgodbo,
vendar me ne privlači 'skrita lepota'.
Briga me. Vpij nanje,
razpravljaj z njimi, nasprotuj jim. Samo vključi se!
Mislim, da je bila to napaka.
Živjo. Kaj pa ti tukaj?
Brigitte mi je povedala, da te bom našel tukaj.
Ja, seveda.
Lahko greva nekam in se četrt ure pogovoriva na samem?
Delam. Zdaj imam vaje. -Tudi tukaj imaš vaje? -Ja.
Pri koliko projektih delaš hkrati? -Trenutno pri treh.
Treh. Zelo zaposlena si. -Ja.
Kako bova v ta urnik stisnila večerjo? -Whit.
Poslušaj. Resno. Moram te prositi,
da znova pretehtaš svojo sinočnjo odločitev.
Potrebujemo te še enkrat.
Daj nam še en prizor. -Ne bom sodelovala.
Amy, kaj ... Kaj lahko rečem? Kaj želiš?
Dal ti bom 100.000 $. Ne 20.000, ampak 100.
Nimaš 100.000 $. -Prav imaš. Živim pri mami.
A tole bo uspelo. In ko bo, bom imel veliko več.
Dal ti bom milijon. -Nočem tvojega denarja.
Nočem tvojega denarja. Nikoli ga nisem želela.
S čim te lahko prepričam?
Veliko več je v igri, nimaš pojma.
Hčer imaš, kajne? -Ja.
Sva se pogovarjala o tem?
Povej mi, kakšen je bil dan, ko se je rodila. -Kaj?
Kako si se počutil?
Bilo me je strah.
Bil sem na smrt prestrašen.
A ko so mi jo dali v naročje,
me je preplavil najbolj čudovit občutek.
Ne znam ... -Kaj? Povej do konca.
Sliši se trapasto.
Ni trapasto. Veš, prvič sem dejansko začutila privlačnost do tebe.
Res? -Ja.
Pogledal sem jo in spoznal,
da ne čutim ljubezni.
Postal sem ljubezen.
Zdaj ne govori z mano.
Krivi me za ločitev, jezna je name.
In jaz to zaslužim.
Dala ti bom predlog.
Če vso to iskreno, agresivno odločnost
in neverjetno odkritost
uporabiš za to, da spet pridobiš svojo hčer,
bom privolila.
Dogovorjeno.
Ne čutiš tega?
Spusti mojo roko. -Čutila si, kajne?
Tisto iskrico. To je to. -Na svidenje, Whit.
ZAUPNA KOMUNIKACIJA MED ODVETNIKOM IN STRANKO
Nujno je, da se pogovoriva o ponudbi Omnicoma.
Če ne odgovoriš, lahko odbor podvomi o tvoji sposobnosti.
Živjo. Kako si?
Kaj? -Imaš kaj povedati?
Bi rad kaj povedal? -Ja, veliko bi ti rad povedal.
Pa daj. Reci.
Vidiš, le čas zapravljaš. Dam ti darilo, ti pa ga zavržeš!
Briga me čas. To je zaporna kazen!
Nočem tvojega darila!
Ker si vzel njenega.
Lepo te prosim. Si prišla pome?
Ne, Howard. Peljem se s tabo v podzemni.
Dobro. -Torej ...
V maternici sta dvojčka, deček in deklica.
Pripoveduješ vic? -Ne, to je zgodba.
Dvojčka sta srečna. Sita sta, na toplem in varnem.
Vendar prerasteta prostor
in spoznata, da to ne more trajati v nedogled.
Začneta razmišljati.
'Kaj bo zdaj?'
'Kaj, če je zunaj mrzlo in samotno?'
'Kaj, če ne bova skupaj? Kaj, če tam ni ničesar?'
Deklica pogleda popkovino.
Popkovino, ki ju je hranila.
Popkovino, ki si je ne moreta predstavljati,
povezano s čimer koli drugim.
In reče: 'Nobenega dokaza nimava.'
'Imava samo to.' -Ne.
Kako globoko. Kot življenje po rojstvu.
Obetajoče.
Dobro, kaj hočeš? Zakaj si tukaj?
Slišal sem vse puhlice. Slišal sem jih, vem.
'Zdaj je na boljšem kraju.' 'Vse to je del višjega načrta.'
Tudi to sem slišal. A tale mi je najljubša.
'Bog je pogledal na zemljo in uzrl najlepšo rožico.
'Tako lepo, da jo je utrgal, da bi jo imel v nebesih samo zase.'
Potem pa znanstvene razlage, biocentrizem.
Vsi živimo in umiramo v neskončnih univerzumih, istočasno.
Potem še verske. Kristjani in njihovo odrešenje,
budisti in njihova samsara, hindujci in njihov 41. zakrament.
Ne smem pozabiti poezije. Oh, poezija!
'Smrt je drugačna od vsega, kar si predstavljamo,
in srečnejša.' Whitman.
In 'Plamti in divja naj starost ob zatonu dneva.
'Ugašajoči plamen naj divje stresa tvoja moč.'
Thomas. Pa še
Barčica po morju plava,
drevesa se priklanjajo.
Oj le na prej, oj le naprej ...
Razumem. Razumem.
Vse to v bistvu govori,
da si naraven del življenja, da te ne smemo sovražiti
in se te bati. Morali bi te sprejeti. Je to to?
Razumem. A veš, kaj?
Vse to je intelektualno nakladanje,
saj nje ni tukaj, da me prime za roko.
Živjo, Howard.
Boš spet jokala? -Ne maraš, ko sem žalostna?
Nisi vedno žalostna? -Ne. Lahko sem drugačna. Srečna.
Lahko sem nepričakovana in nepredvidljiva,
seksi, topla, skrivnostna. In domača.
Lahko sem domača, Howard. Se spomniš?
Se me spominjaš?
Traparije o 'osnovi življenja' prihrani za koga drugega.
Niso traparije. Vem, da mi ne verjameš, a moraš mi zaupati.
Zaupati? Tebi? -Ja.
Zaupal sem ti. Izdala si me!
Videl sem te vsak dan v njenih očeh,
slišal sem te v njenem glasu, ko se je smejala,
te čutil v sebi, ko me je klicala 'očka'.
A ti si me izdala!
Strla si mi srce.
Ne.
Jaz sem v vsem tem.
Jaz sem tema in luč, sonce in nevihta.
Prav imaš, bila sem v njenem smehu.
A tudi zdaj sem tu, v tvoji bolečini.
Jaz sem razlog vsega.
Jaz sem edini vzrok.
Ne trudi se živeti brez mene, Howard.
Prosim te.
Dogovor z Omnicomom je skoraj zaključen.
Kaj pa Howard? -Zavedajo se situacije,
a še vedno moramo dokazati, da Howard ni sposoben glasovati.
Ne morem verjeti, da je prišlo do tega. -Verjemi.
V četrtek imamo sejo odbora.
Ponujamo vam priložnost, da tole pojasnite.
Kaj počnete na tem posnetku?
Briga me za čas! To je zaporna kazen!
Nočem tvojega darila!
Kaj počnete, Howard?
Ker si vzel njeno.
Howard? -Boš spet jokala?
Nisi vedno žalostna?
Pa tukaj?
Traparije o osnovi življenja prihrani za koga drugega.
Zaupati? Tebi?
Zaupal sem ti!
Vse sem posvetil tebi, a si me izdala!
Videl sem te vsak dan v njenih očeh.
Slišal sem te v njenem glasu, ko se je smejala.
Čutil sem te v sebi, ko me je klicala 'očka'.
Howard? -Strla si mi srce.
Howard, odgovorite mi. Na koga vpijete?
Slišal sem vse vaše plehkosti. Poznam jih, vem.
Ne na koga.
In 'vse to je del višjega načrta'. -Oprostite, kaj?
Razumem. -Ste kaj rekli?
Ne pogovarjam se z osebami.
To je očitno. S kom se pogovarjate?
Howard, s kom se pogovarjate? -Dovolj je. Dovolj.
Hvala.
Dokazali ste svoje. Izključite to.
Ste najeli ljudi, da me zasledujejo? Da posnamejo video?
Ne, to ni bil prvotni namen. -Ni res. Smo.
Ja, smo. -Naredili smo še več, Howard.
Strašno mi je žal. Čutili smo, da ...
Nismo vedeli, kaj naj še storimo. -Claire. -Ne morem več.
Ne morem več, Whit.
Poslušaj. Sploh nisem mislila, da bo delovalo.
Res, iskreno ... -Claire.
Odpusti mi. -V redu je. -Howard ...
Očitno nisem pri pravi.
Morda nihče od nas ni.
Mislite, da nisem opazil?
Claire, vse življenje si posvetila tej agenciji.
Postali smo tvoja družina, ko bi lahko ustvarila svojo.
Zgarala si se, da bi opravila delo namesto mene.
Za to sem ti hvaležen. -Hvala ti.
Ti, Simon, si se na vso moč trudil prikriti pred vsemi,
a jaz poznam tvojo preteklost.
Domnevam, da ti že tako nemogoč položaj še bolj otežujem.
Obljubim ti,
dokler sem tukaj,
bo za tvojo družino poskrbljeno.
Hvala ti.
Whit.
Moj najboljši prijatelj na svetu.
Ampak razočaral si me, stari.
Pa ne zaradi tega. Ne.
Ne zaradi tega.
Ne potrebuješ njenega dovoljenja, da bi ji bil oče.
Allison je najboljše, kar imaš na tem svetu,
jutrišnji dan pa ni zajamčen.
Me slišiš?
Ravnali ste prav.
Hočem, da naša agencija preživi. Nekaj pač mora.
Dobro. Zdaj bom podpisal dokumente.
Odobritev prodaje.
Še drugi?
Tisti, zaradi katerega ste me šestkrat klicali.
Domnevam, da ga imate pri sebi.
Žal mi je, Howard.
Tako je prav.
Pravim vam, da je pravilno.
Oprostite.
Kaj piše v drugem dokumentu?
Howard je del svojih delnic vložil v sklad za hčer.
To je pravno potrdilo, da je ni več med nami.
Potrebujem pijačo.
Si dobro?
'Pravijo, da se čas v raju
'lahko primerja
's trenutkom
'za nas na Zemlji.'
'Včasih mislim, da Adam teče
'po čudovitem polju divjega cvetja.'
NAJDITE DAROVALCA SPERME
'Presrečen je,
'povsem osredotočen na svoje početje.
'A potem se ozre kot nekoč, ko je tekel pred mano
'na letališčih, v nakupovalnih središčih, kjer koli pač.
In se nasmehne.' -Kristus.
'Ker je njegov trenutek preostanek mojega življenja.'
'In sem tu, tik za njim.'
No, to je prvi osnutek.
Prekrasno je. Res lepo.
Želi kdo drug kaj povedati?
Dobro, to je bilo vse za nocoj.
Hvala.
Oprostite, pardon.
Oj! -Ne morem verjeti, da si me zvlekel v to sosesko
z 20.000 $ v torbi. Kaj boš z denarjem?
Shrani ga za igralsko šolo. Bil si odličen.
Z njim bom kupil dizajnerske droge.
Ali pa to. -Ja.
Nekoč boš dobra mama.
Ja? To mi najbrž ni usojeno.
Odločila sem se proti znanosti.
Kaže, da me je čas končno povozil.
Neki diler s 187. ulice mi je dal Krasni novi svet.
Ta knjiga je spremenila ure v sekunde.
Bil je moj oče.
Poznal sem brezdomko, ki je živela pod mostom v Bronxu.
Ime ji je bilo Flora. Bila je nora, a mi je povedala najlepše zgodbe.
Bila je moja mati.
Veš, Claire, ni treba, da tvoji otroci pridejo iz tebe.
Prihajajo skozi tebe.
Zato ne bi rekel, da je bitka s časom že končana.
Mislila sem, da čas ni linearen. Da je iluzija.
Mogoče je bilo to samo nakladanje, Claire. Samo igra.
Živjo, Allison. -Pojdimo.
Nehaj, Allison!
Dobimo se tam.
Nočem govoriti s tabo. Pusti me pri miru.
Ne bom te pustil pri miru. -Ne? -Ne.
Vem, da si jezna name. Upravičeno.
To lahko prenesem. A o tem se morava pogovoriti,
ker se tako dela v družini. Vsak dan bom prihajal
in te spravljal v zadrego, dokler ne boš govorila z mano.
Me boš zalezoval? -V bistvu ja.
In če zahtevam prepoved? -Mislim, da ne boš mogla.
Mama bo plačala. -Da boš vedela, brezplačno je.
Potem boš ti plačal.
Res te imam rad.
Mama pravi, da si oskrunil te besede. -Ne, ko jih rečem tebi.
Poslušaj. Ne morem te peljati v Maine na kosilo,
prihajati pote v tesli, te peljati na prakso k Anni Wintour,
ali kar koli že počnejo v tej soseski.
Mislim pa, da lahko sediva na klopi v parku,
pripovedujeva šale in se lepo imava.
Ne morem verjeti, da me boš zalezoval.
Ampak ... Samo da veš, jutri prej končamo.
Prišel bom.
Hej.
Izvoli.
Dolgo sem čakala trenutek priznanja. To je bil ta.
Občinstvo enega človeka, v tajnosti, brez ploskanja.
Povedal sem ženi. -Kako je bilo?
Vedela je. Pripravlja se na to.
Ko sem bil mlajši, sem se spraševal,
ali bi res rad živel 100 let. Bil posušen kot rozina.
Zdaj bi bil odgovor na to 'ja'.
Moj sin bi imel 70 let, vnuk 40,
pravnuk pa 10.
Jaz bi bil glavni. Ata.
Zlahka bi se navadil na to.
Vidiva se, ata.
Želim si, da bil tu, da bi videl predstavo.
O, ne. Po vsem tem predstave ne bo.
A nikoli ne veš.
Nič nikoli ne umre, če pravilno gledaš.
Živjo. -Živjo.
Božični večer je.
Ti pa si sama. -Po lastni izbiri.
Smem to pokvariti?
Najboljša mama na svetu
Jokala si.
Gledala sem video posnetek svoje hčerke.
Na njem je plesala z očetom.
Ti ga lahko pokažem?
Moji hčeri je bilo ime Olivia.
Umrla je za redko obliko možganskega tumorja,
znano kot multiformni glioblastom,
okrajšano GBM.
Imela je šest let.
Kako je bilo ime tvoji hčeri, Howard?
'Če bi le lahko bila spet tujca.'
Kako je bilo ime tvoji hčeri, Howard?
Ne morem.
Hitreje me zavrti!
Hitreje, očka! Hitreje!
Howard. -Počutim se kot ptica.
Povej njeno ime.
Kako ji je bilo ime?
Olivia.
Ime ji je bilo Olivia.
Kako je umrla?
Imela je redko obliko tumorja,
imenovano multiformni glioblastom,
okrajšano GBM.
Imela je samo šest let.
Ime ji je bilo Olivia.
Imela je redko obliko tumorja, imenovano multiformni glioblastom,
okrajšano GBM.
Imela je samo šest let.
Najini hčerkici je bilo ime Olivia.
Imela je samo šest let.
Kaj počneta?
Si pripravljena? Zdaj!
Zdaj bova začela od začetka. Si pripravljena?
Začela bova od začetka.
Kdo vaš umira? -Prosim?
Koga boste izgubili?
Hčer.
Glejte, da boste opazili skrito lepoto.
SKRITA LEPOTA
Prevod: Nives Košir