11 SVIBANJ 1937.
Da.
Tu si ti. Uđi.
Vježbam za sutrašnji veliki dan i trebam Nadbiskupa.
Hoćeš li mi učiniti uslugu? Odavde.
"Je li Vaše Veličanstvo spremno prisegnuti?" Ja...
...spreman sam. -"Prisežete li da ćete čuvati...
...sve..."
Svečano. To znači... Kad netko da obećanje,
ne može ga prekršiti. Uistinu sveto obećanje.
Da!
Očekujemo vas. -Još ne, Tommy.
Nismo još došli ni do pomazanja. Nedostaje pomazanje.
Inače ne mogu...
...biti Kralj.
Razumiješ li?
Kad me sveto ulje dotakne,
onda... onda se preobrazim.
To me dovodi u neposredni dodir s božanskim.
Zauvijek promijeni.
U službi Boga.
To je najvažniji dio cijele ceremonije.
Trebali bismo više vježbati zar ne, Nadbiskupe?
"Neka se vaše ruke pomažu svetim uljem.
Neka se vaše tijelo pomaže sa svetim uljem.
Neka se vaša glava pomaže sa svetim uljem.
Kao što su kraljevi, svećenici i proroci bili pomazani".
Dobri Bože, baš je teška. -2.5 kilograma, gospodine.
Da ne spominjem simboličnu težinu.
Nadao sam se da nikad neću vidjeti ovaj prizor.
Nije tako laka kao što izgleda. -Baš je to rekao i Kralj.
Sjećam se.
Hoćete li mi je posuditi? Na par dana? Samo za vježbu.
Posuditi, gospođo? Od koga?
Ako nije vaša, čije je onda?
KRUNA 5. EPIZODA PRIKRIVANJE
Preveo i prilagodio: Zaboravko
Budi tiša, Anne. Spremni?
Zatvori oči, i ne otvaraj ih dok ja ne kažem.
Znate li gdje je Vojvoda? -Kraljevsko Veličanstvo leti, gospođo. -Tata?
Opet?
Kad je tvoj ispit? -Za pilotsku dozvolu? Za dva tjedna.
I dalje vježbaš za pokušaj rekorda? -Da. Još.
Ako nema drugih zadataka za mene. -Onda sad imaš mene. -Zašto?
Jer sam te htjela zamoliti za pomoć.
Mora biti od ogromnog značaja, ako će ispit trpjeti.
Jest. Rado bih te imala. u odboru za krunidbu.
U kojem svojstvu? -Kao predsjedavajući.
Ali već imaš jednog. Bernarda.
Pitala sam Vojvodu od Norfolka, da ti oslobodi mjesto.
Javna izjava mog povjerenja u tebe. -Ne moraš me štititi. -Ne činim to.
Činiš, sažalila si se na mene i daješ mi prividni posao.
Ne, nije tako. Tako bih mogla provesti više vremena s tobom.
Što govoriš? Cijelo smo vrijeme zajedno. -Nismo.
Ti letiš ili se viđaš s čudnim ljudima.
Par sati tjedno. Što bih inače trebao?
Sjediti dok se ti igraš Kraljice? -Igram Kraljice? -Da, igraš Kraljice.
I ako želim tvoju pomoć s tim? -Kao u obnovi Clarence-kuće?
To je bilo izvrsno. -Osjećao sam se kao mekušac.
Birati zavjese i boje tkanina. I to je igranje Kraljice samo na drugi način.
Što bi to podrazumijevalo?
Pa, Vojvoda od Norfolka će organizirati ceremoniju.
Raspored sjedenja i put procesije.
Ti bi kao predsjednik odbora davao ideje,
inspirirao ljude, vodio ih. -Neće me slušati. Sivi, starci?
Ljudi s brkovima? Mrze me.
Ne mrze te. -Mrze.
Tretiraju me kao autsajdera. Nekoga nebitnog. Svi to čine.
Totalna kontrola ili ništa. To je moj uvjet.
Dobro.
Ali bez pretjerivanja.
Kako to misliš? -Molim te da ne pretjeruješ.
To je krunidba. 1.000 godina star ritual.
Neke se stvari ne mogu mijenjati. -Da, da, razumijem.
Kad ste se uselili? -Grad Pariz je vlasnik nekretnine, znate.
Na naše zadovoljstvo grad nam je prepustio kuću za malu najamninu.
Tako smo se preselili krajem ljeta.
Sigurno ste bili oduševljeni, Vaša Visosti. -Ne, Vaša Visosti.
Bolna točka. -Samo Vojvotkinja. Ne Vaša Visosti. Recite: "Gospođo".
Gospođo? -Ili: "Vaša Milosti".
Zašto ste izabrali ovu kuću? -Veliki park nam pruža privatnost.
Konačno Vojvoda i ja možemo prikladno primati goste, jako uživamo u tome.
Vojvotkinja je jako dobra u tome. -Naš nakladnik se dogovorio
da date našim čitateljima nekoliko savjeta za zabave.
To je dogovoreno? -Da, draga. Plaćaju ekstra.
Veliki osmijeh.
Savršeno. -Zahvaljujući tome što sam bio u mornarici,
ne treba mi puno neobičnih proizvoda za njegu,
ali volim dobro-mljeveni sapun.
Kakav modni savjet dajete današnjim mladićima? -Neovisno o modi
dobro izrađeno odijelo od fine tkanine otvorit će sva vrata.
Želite li to čuti?
Imate sreće. Nikoga ne pušta unutra. To je njegova privatna soba.
Puna tajni. -Nema tajni. Uspomene, dragocjene uspomene.
Dolazim ovamo na kratko svaki dan,
da meditiram i prisjetim se.
Zaboga. Svirate i gajde? -Da, sviram.
Kad ga uhvati nostalgija. -Moja omiljena stolica.
I aktovka? -Kutija.
Kao Monarh, svaki dan dobijete crvenu kutiju od vlade.
Državni papiri, dnevni poslovi. Stvari koje zahtijevaju kraljevski pristanak.
Ovo je posljednja kutija koju sam dobio kao Kralj.
S mojim abdikacijskim papirima.
Sve te fotografije vas kao Kralja, a nema niti jedne s krunom. Zašto?
Pa, nisam bio ovlašten za to.
Nikada nisam okrunjen.
Zaboravio sam spomenuti, danas me nazvao Sir John Weir.
Tko? -Liječnik moje majke.
Po njegovu mišljenju ona broji zadnje dane.
Sestra i ja bi je trebali posjetiti. -Sa mnom?
Bolje ne.
Čak i ako umre?
Nadajmo se da hoće. Ne bih podnio dva putovanja.
Morat ću biti hrabar.
Moj dragi.
I putovati bez tebe.
U hladni London.
Brutalni London.
Pakleni London.
Hoćemo li se jebati?
Lord Veliki Chamberlain, Lord Chamberlain, Maršal diplomatskog zbora
i rizničar, Vaše Veličanstvo.
Donijela sam odluku glede krunidbenog odbora.
Želim da moj suprug bude predsjednik tog odbora.
To je nemoguće, gospođo. Može biti samo jedan predsjednik.
Koliko ja znam, imam samo jednog supruga.
Vojvoda od Norfolka očekuje da će to biti on.
On je Grof Maršal. -Može biti. -I glavni Batler Engleske,
on će biti 16. Vojvoda od Norfolka koji će to učiniti.
On je vodio krunidbu vašeg oca, a njegov otac vašeg djeda.
Organiziranje krunidbe, to je ono što Norfolksi rade.
Ne možeš li dati Philipu neki drugi posao? -Kao što?
Dogovoriti fotografe?
Predsjedavanje je njegova želja. Uz punu autonomiju.
A to je i moja želja.
Norfolk može biti potpredsjednik. -Razmisli malo o tome.
Jesam, i moja odluka stoji. Hvala.
Vojvoda od Norfolka će biti ljut.
Da, Bernard se ljuti tako dobro. -Što Vaše Veličanstvo predlaže?
Podržat ću Bernarda, i razum će prevladati.
Kraljica je mlada. Mora naučiti ono što svi mladi općenito moraju naučiti.
Naime? -U kojoj se bici boriti a koju napustiti.
Javite mi što želite da učinim. -Isto kao i uvijek, Tommy.
Onako kako ti ja kažem. -Razgovarao sam s nadbiskupom Canterburyja,
koji će nam pomoći u drugoj delikatnoj stvari. Vojvoda od Windsora.
Kad će stići? -Danas poslijepodne. -Neka nam Bog pomogne.
A kad ćete ga sresti? -Mislili smo sutra, gospođo.
Dobro. Što prije, to bolje. Budite čvrsti, Tommy. -Da, gospođo.
On je poput žive. Skliznut će kroz najmanju pukotinu.
Dobar dan. Vratio sam se u London kako bi
posjetio svoju majku, Kraljicu Mary.
Koja se, oduševljen sam što to mogu reći,
dobro oporavlja u posljednjih nekoliko dana. Hvala vam puno.
Najdraža, jedina...London je tako grozan i paklen,
i pun moje samodopadne, smrdljive rodbine kao i uvijek.
Svako poslijepodne posjetim majku,
i iako ne izgleda toliko bolesno, kao što mi je liječnik rekao,
nikad više neće moći napustiti svoju sobu,
a kamoli se pojaviti u javnosti.
Što?
Ne idi.
Ne idem nikamo, majko.
Dobro. -To je bila jedna od najtežih stvari koju sam ikad morao podnijeti.
Biti toliko vremena sa ženom koja je bila tako zlobna
i nehumana prema tebi, demoralizira me.
Uđite.
Oprostite na smetnji, Vaše Kraljevsko Visočanstvo. -Što je?
Nazvao je osobni tajnik Nadbiskupa Canterburyja.
Traži sastanak između vas i Njegove Milosti. -O čemu se radi?
Nije rekao, gospodine. Nadao se terminu za sutra.
Dobro, imam pun raspored, ali Nadbiskup može doći na ručak.
Zapravo su predložili u 16 sati.
Pa, u redu. Dat ćemo mu čaj. -U Lambeth Palači.
Naravno. Nisam više Kralj. Ja idem k njima.
Hvala. -Laku noć, Vaše Kraljevsko Visočanstvo.
Kraljevsko Visočanstvo, Vojvoda od Windsora, Vaša Milosti. -Što je ovo?
Zasjeda? -Ne, uopće, gospodine.
Samo okupljanje starih prijatelja, koji su se našli da vas osobno zamole,
u nadi da ćete učiniti ono što svi mislimo... da bi bila...
Ispravna stvar.
Tiče se čega? -Krunidbe.
Što je s krunidbom?
Nama je poznato... da vi...
...kao član obitelji, imate pravo zahtijevati nazočnost na krunidbi.
Ali mi mislimo da je ta nazočnost upitna na tom svetom obredu,
nekoga tko je, iz kojih god razloga,
sebe smatrao nesposobnim
za preuzimanje obveze na sebe.
Mogla bi udariti kriva nota i to bi bilo duboko uznemirujuće.
Za koga? -Za sve zainteresirane. -Nisam vas pitao, Tommy.
To je Cookievo djelo, zar ne? Kraljice-majke?
Ona ima svoje bucmaste prste u ovome.
Vi bi trebali obaviti prljavi posao za nju. Sram vas bilo, Nadbiskupe.
Nazočit ću, ako želim. A želim to. Kao i moja žena.
Nažalost ne, gospodine.
Dakako, kraljevska obitelj vas mora pozvati kao Vojvodu.
Nisu dužni pozvati Vojvotkinju od Windsora.
I moja dužnost je da vas obavijestim u ime Kraljevske obitelji
i vlade, s kojom smo u bliskom kontaktu,
da ona neće biti pozvana. -To je ludost.
Ovaj kukavičluk i odvratna osveta ne poznaje granice.
17 godina je prošlo od abdikacije.
Treba zaboraviti stvari. -Neke stvari nikada neće biti zaboravljene.
Tko je od nas zaboravio Somme?
Uspoređujete ljubav i moje priznanje za moju suprugu
s bitkama u drugom svjetskom ratu?
Zašto ne iskoristimo ovu proslavu,
krunidbu nove vladarice, lijepe mlade žene,
simbola suvremenosti, promjena i napretka, da okrenemo stranicu?
Zrelost jednog društva može se mjeriti tolerancijom i sposobnosti da oprosti.
To je ujedno i slabost. Katkad se moraju postaviti granice.
Vi ste sramota za instituciju kojoj služite,
i za zemlju kojoj ta institucija služi.
Mnogi mi mogu dijeliti lekcije o nacionalnoj sramoti, g., ali vi ne.
Budimo realni, cijela ova stvar je šarada.
Već ste znali moj odgovor na ovo.
To je jednostavno isti izbor koji je i uzrokovao sve. Hoću li učiniti nešto
što ženu koju volim, isključuje ili zanemaruje? Nikada.
Zato neću prisustvovati krunidbi svoje vlastite nećakinje.
Uvijek sam joj bio omiljeni stric.
Trebali bi znati da je njezin glas bio najjači. -O, doista?
Znamo odakle dolazi taj led u njenim žilama.
To ne dolazi od mog dragog, slabog brata.
Pokojni Kralj nije bio slab, gospodine.
Siguran sam de se svi prisutni slažu da je bio junak. -Bravo, gospodine.
"Moj Lorde Nadbiskupe, kakva ste vi kukavica.
A kad čovjek padne, onda ste jako hrabri.
Kako ste oskudni u kršćanskoj ljubavi, vi stara svinjo.
Kako ste puni licemjerja."
Pjesmu je skladao vaš perfidni prethodnik prilikom moje abdikacije.
Smatram da se ova pjesma čudnovato odnosi i na vas.
Ako bih želio dati izjavu... Biste li pogledali?
Naravno, gospodine.
Svjestan sam da je normalno da ne-vladajući Monarsi nazoče krunidbi.
Možda to možemo proširiti na bivše kraljeve. Da bi me poštedjeli blamaže.
Možda lešinari izgube interes za plijen.
To je elegantno rješenje, g.
I priličito sam siguran da će ga vlada podržati. Tommy?
Razgovarat ću s Njezinim Veličanstvom i javiti vam.
Nazvali su nas iz Marlborough -kuće. Radi se o Kraljici Mary.
Moja draga dušo. Pa, napokon je sve gotovo.
Mami je bilo loše poslijepodne.
Krvarenje je počelo u ranim jutarnjim satima.
Liječnici su joj dali sedative i morfij,
kako bi osigurali da ne pati.
Na kraju, umrla je u snu. Bio sam tužan, naravno,
ali nemojmo zaboraviti koliko me mrzila,
svog najstarijeg, do kraja.
Njezina krv je bila ledeno hladna dok je bila živa,
kao što je sada, kad je mrtva.
Kasnije su se okupili svi članovi obitelji,
da utvrde što bi od njezina osobnog imetka najviše voljeli. -Ne sasvim.
Rekao sam Shirley Temple na što sam bacio oko.
Budući da neću biti među šakalima, šanse su mi male.
Koliko su odvratna, neukusna rulja moji rođaci,
i što je tužno, većina njih su postali usahla hrpa hijena.
No, umoran sam od razgovora o tome.
Žudim za naš savršenim zajedničkim životom,
daleko od gnjavaže i spletki na dvoru.
Obožavam te, moja draga,
dublje nego što ćeš ikad shvatiti. Ljut sam jer nisi ovdje sa mnom,
kao što bi po pravu trebala biti.
Za života Kraljice Mary,
nešto od velikih vladavina Kraljice Viktorije i Georgea V.
činilo se da živi s njom. To dokazuje,
da snaga karaktera i dalje ostaje
bitna snaga Britanske Monarhije.
Kamo god otišla, osigurala je pljesak
koji je nastao iz duboko ukorijenjene ljubavi i poštovanja.
Jesi li primijetila? Identično kao i na pogrebu tvoga oca.
Ništa drukčije. Ni jedan detalj. Ni jedan gost.
Uvijek je sebe smatrala
slugom naše zemlje, kojoj je služila do kraja.
Čim netko u obitelji umre, oni se pitaju:
"Kako je bilo zadnji put? Onda ćemo to opet učiniti na isti način."
Ljudi koji žele sudjelovati, stoje ispred zatvorenih vrata.
Tvoja krunidba neće biti ovakva. Ti si mlada žena. Simbol nove ere.
U brzo-mijenjajućem, modernom svijetu.
I mislim da tvoja krunidba to treba odražavati.
Oprosti. -Neka se Bog smiluje njezinoj duši.
Zemlja zemlji, pepeo pepelu, prah prahu.
U sigurnu i izvjesnu nadu u uskrsnuće i vječni život
po Gospodinu našemu Isusu Kristu, koji je promijenio naše bijedno tijelo
da može biti kao njegovo slavno tijelo...
Dame i gospodo...
Moramo krenuti.
Dobro jutro.
Hvataj.
Što je skupni naziv za grupu prašnjavih bivših Eton-učenika?
Stado? Kutija?
Jato?
Hvala.
Gospodo. Velika mi je čast,
raditi sa svim velikim umovima i talentima u ovoj sobi danas,
za organiziranje najbolje krunidbe za moju ženu, Kraljicu.
Svi znamo razmjere izazova s kojim se suočavamo.
Oči svijeta su usmjerene na Veliku Britaniju,
i moramo dati najbolje od sebe.
Pod ovim okolnostima, postoji kušnja
da odrolamo crveni tepih i oponašamo
velike i uspješne krunidbe iz prošlosti.
No, uzeti prošlost za inspiraciju, mislim da je krivo.
Britanija danas nije Britanija prošlih krunidbi.
Pretpostavke iz prošlosti, kad je okrunjen moj tast,
prije 17 godina, više ne odgovaraju.
Zato mislim da trebamo prilagoditi ovu ceremoniju.
Neka bude manje razmetljiva. Ujednačenija.
Pokažimo više poštovanja i osjetljivosti za stvarni svijet.
Imamo novog Suverena, mladu ženu.
Omogućimo joj krunidbu koja dolikuje
vjetru promjena koji ona predstavlja.
Moderna i okrenuta budućnosti u vremenu
u kojem tehnološki razvoj omogućuje stvari
o kojima nismo ni sanjali, što me dovodi do sljedeće teme.
To je besramna vulgarizacija.
Koliko blizu namjeravate pustiti kamere?
Ostat će na diskretnoj udaljenosti. -Bez snimanja izbliza, gospodine?
Objektivi za zumiranje? -Ne, sve će biti učinjeno s najvećom osjetljivošću
i poštovanjem za tu prigodu.
No, imao sam nekoliko drugih zamisli u svezi mise.
Što?
Vidimo što se ovdje zbiva. Mladi par igra bračne igre
s jednim od najcjenjenijih dijelova naše povijesti i raskošnih obreda.
Naša kraljica se neće složiti ni s jednim od tih radikalnih prijedloga,
pri čemu je televizija samo vrh ledenog brijega.
Samo pokušava sačuvati mir u svom vlastitom krevetu,
promicanjem svog muža i čineći ga sretnim i zauzetim i muževnim.
To se ovdje događa, Winstone. -Zašto? Što je još predložio?
Premijeru. -Vaše Veličanstvo.
Molimo vas recite mi da ovo nema nikakve veze s mojim mužem.
Rekla sam mu da ne pretjeruje.
Nitko ne dovodi u pitanje najbolje namjere Vojvode od Edinburgha
ili iskrenost njegovih uvjerenja. -Razumijem. On pretjeruje.
On predlaže promjene drevnih, sakralnih,
nikad ranije mijenjanih liturgija i teksta...
Posve ih je promijenio.
Da je to samo posao, čovjek bi zapljeskao.
No, nije posao. To je kruna.
Čovjek se mora zapitati... Koja je svrha krune?
Koja je svrha Monarhije?
Pokorava li se kruna volji naroda treba ispitivati i računati na to?
Ili bi trebala ostati iznad svjetovnih stvari?
Što vi kažete?
Ne, gospođo. Što vi kažete?
Odluka je na vama.
Mi primamo upute od vas.
Pitali smo se ako bi nakratko mogli doći u sakristiju.
Dobro.
Je li ovo igra skrivača? -Ne trebaš pretjerivati. -Rekoh sve ili ništa.
Sindikalisti i poslovnjaci? U opatiji?
Ako želiš ostati na prijestolju, da. -TV prijenos krunidbe?
Ako želiš izbjeći revoluciju.
Znam iz prve ruke kako se Kraljevska obitelj svrgne
jer nije bila povezana s narodom. Pobjegao sam iz Grčke.
Otac mi je gotovo ubijen. Djed jest.
Samo te pokušavam zaštititi. -Od koga? Britanskog naroda?
Ne znaš tko su oni ili što žele.
Opet sam samo stranac, koji ništa ne razumije. Dobro.
Želiš ceremoniju koja košta cijelo bogatstvo,
dok je tvom narodu hrana racionalizirana.
Nemoj se meni žaliti, kad tvoja glava i glave naše djece budu na šiljcima.
Gladne ljude treba razveseliti.
A kako ih misliš razveseliti ako to ne mogu vidjeti?
Oni vide u Monarhiji nešto moćno. Inspiraciju. Viši ideal.
Trebaju li to gledati doma dok večeraju?
To je demokratski, imat će osjećaj pripadnosti. -U redu.
Dobro. Podržat ću te s TV-prijenosom.
Nećeš požaliti. -Pod jednim uvjetom.
Da i ti klekneš.
Tko ti je to rekao? -Moj premijer.
Kaže da odbijaš. -Pitao sam:
Je li danas još prikladno, da suprug Kraljice,
njezin muž, kleči pred njom, umjesto da stoji pored nje?
Nećeš klečati pred mnom. -Tako će izgledati.
Kao da se eunuh klanja pred svojom ženom.
Klečiš pred Bogom i krunom, kao i svi mi. -Ti ne klečiš.
Jer je već cijeli teret na meni.
Poštedi me lažne poniznosti. Ne izgledaš mi tako.
Kako ti izgledam? -Kao da uživaš u tome.
Zračiš kao da imaš pravo i autoritet, takvu te ne poznajem.
A ti sa slabošću i nesigurnosti, koju ja ne poznajem.
Jesi li moja žena ili moja Kraljica? -Oboje.
Želim biti u braku s mojom ženom.
Jak čovjek bi kleknuo pred obje.
Ne klečim pred svojom ženom. -Ona to i ne želi.
Moja kraljica to naređuje? -Da. -Napravi iznimku za mene.
Ne.
Hajde, bit će ovdje uskoro!
Davide, ti si naš domaćin, dragi.
Dolazim odmah.
Po šesti put u povijesti Engleske
Kraljica dobiva krunu. Veliki dan za Britanski narod,
koji živi ove prekrasne sate. Od Buckinghamske Palače
vozi kočija s Kraljicom i Vojvodom
u smjeru Westminster Abbeyja... -U redu, svi.
Ona stiže. U strašnoj zlatnoj kočiji.
Napravljena 1760. Najneudobnija vožnja koja postoji.
PRIJENOS Završne provjere, molim vas, gospodo.
Zapadno krilo. -Zapadno krilo, g. -Triforium. -Triforium spreman, g.
Južni kruzer. -Južni kruzer je spreman.
Orgulje kamera. -Orgulje kamera spremna.
Triforium 2. -Triforium 2 je spreman, g.
Gospodo, tri, dva, jedan. Hvala.
PRIJENOS
Ona sad hoda ispod svoda Westminstera,
u sjeni usnulih Kraljeva, boraca i pjesnika,
koji stoljećima gledaju Englesku veličinu.
Tko je to? -Što?
To je Lord Mountbatten. Ujak Vojvode od Edinburgha.
Čovjek koji je izdao Indiju, i svoju vlastitu ženu.
Prevario ga Nehru, zamislite.
Triforium 2, molim vas okrenite nalijevo. Nalijevo.
Sad idu naprijed, četiri Viteza podvezice.
Vojvode od Wellingtona i Portlanda, Grof Fortescue i Vikont Allendale
nose zlatnu nadstrešnicu, kako bi Kraljicu zaštitili od pogleda,
za vrijeme najsvetijeg krunidbenog rituala, pomazanja.
Za tri, dva, jedan...
PRIJENOS
Kamo ide?
Sada dolazimo do pomazanja.
Jedinstveno presvetog, najsvečanijeg,
i najsvetijeg trenutka cijelog Bogoslužja.
Zašto mi to ne možemo vidjeti? -Jer smo smrtnici.
Je li Vaše Veličanstvo spremno prisegnuti?
Spremna sam.
Hoćete li obećati i prisegnuti...
Svečano?
Hoću.
Neka se vaše ruke pomažu svetim uljem.
Neka se vaše tijelo pomaže sa svetim uljem.
Neka se vaša glava pomaže sa svetim uljem.
Kao što su Kraljevi,
svećenici i proroci bili pomazani.
I kao što je Salomon
bio pomazan za Kralja,
od svećenika Zadoka, i proroka Natana.
Tako ste i vi pomazana, blagoslovljena
i posvećena Kraljica naroda, Bog naš Gospodin
vam je dao da vladate i upravljate.
U ime Oca i Sina, i Duha Svetoga.
Amen.
Ulja i prisege. Kugle i žezla.
Simboli na simbolima.
Beskonačna mreža tajanstvenih misterija i liturgija.
Prikriveno ostaje toliko tema,
nema klerika ili povjesničara ili odvjetnika koji će ih odgonetnuti.
To je ludo. -Baš suprotno. To je savršeno normalno.
Tko želi transparentnost, kad možete imati magiju?
Tko želi prozu, kad možete imati poeziju?
Skinite veo i što vam ostaje?
Obična djevojka skromnih sposobnosti i malo mašte.
No, u tom ogrtaču, pomazana uljem,
i eto, što imamo?
Boginju.
Neka Bog čuva Kraljicu! -Neka Bog čuva Kraljicu! -Neka Bog čuva Kraljicu!
Kad čovjek pomisli da si to odbio. Priliku da postaneš Bog.
Odlučio sam se za nešto veće.
Za ljubav.
Ja, Philip, Vojvoda od Edinburgha,
bit ću vaš vazal životom i tijelom, i zemaljskim obožavanjem.
S vjerom i istinom stajat ću uz vas,
živjeti i umrijeti, branit ću vas od svih naroda. Tako mi Bog pomogao.
Preveo i prilagodio: Zaboravko