EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ers Majestät.
Det är alltid regenten som börjar äta.
Det är strängt förbjudet att börja innan han eller hon tar sin första tugga.
Ja, fröken.
Under förrätten får man bara prata med den som sitter på ens högra sida.
Dags för vice-rektorn, Lilibet.
Ers Kungliga Höghet. Kom.
"Det finns två delar av konstitutionen", -
- skrev Walter Bagehot 1867.
"Den effektiva och den upphöjda."
Vilken är monarken?
Ers Kungliga Höghet?
- Den upphöjda? - Mycket bra.
Den effektiva har makten att stifta och verkställa lagar -
- och är ansvarig inför väljarna.
Det som berör alla bör godkännas av alla.
Den upphöjda ger innebörd och legitimitet åt den effektiva, -
- och är bara ansvarig inför...?
- Inför Gud. - Exakt.
Två institutioner, kronan och regeringen, den upphöjda och den effektiva, -
- fungerar bara när de stödjer varandra. När de "litar" på varandra.
Stryk under det.
LITAR PÅ
- Lär ni ut det här till andra elever? - Nej, bara till er.
Det här lär jag ut till dem.
Det här är examensprov.
- Borde inte jag kunna det här med? - Nej.
Allt det där är väldigt "oupphöjt".
LÖS EKVATIONEN
KUNSKAP ÄR MAKT
Jag ser att mr Einstein har ändrat sig igen.
- Jaså? - Vetenskapsmannen.
Jag vet vem han är, men vad har han ändrat sig om?
Det vet jag inte riktigt, men alla pratar om det.
När jag studerade frågade jag vice-rektorn -
- om vi inte borde ägna oss åt litteratur, filosofi och naturkunskap.
Han tyckte att det räckte som det var.
Men tycker du inte att jag borde ha lärt mig om det?
Varför då?
Har man inte en plikt att veta vissa saker?
Du har många andra kunskaper. Man kan inte veta allt.
Det är ju det jag menar, mamma. Jag vet nästan ingenting.
Du vet när du ska vara tyst. Det är det viktigaste av allt.
Det hade räckt om jag hade levt ett vanligt liv, -
- men nu träffar jag så många politiker och statsmän -
- att jag är rädd att bli lämnad ensam med dem.
Din käre far var likadan.
Det vore skönt, även om man inte vore som dem, -
- att slippa styra in samtalet på hundar och hästar varje gång.
- Premiärministern är på väg. - Med honom slipper du öppna munnen.
- Det är sant. - Bara le artigt medan han babblar på.
Jag går i pension i år.
- Hur länge har ni varit här? - 33 år. Tjänat fyra monarker.
- Det blir tomt utan er. - Det var snällt sagt, -
- men vi är förberedda. Ersättaren är redo.
- Två ersättare? - En överordnad och en underordnad.
En arvinge och en reserv. Men innan vi diskuterar det -
- så vill jag att du ska veta hur tacksamma vi är mot dig.
Min far var ganska beroende av dig, -
- och det skulle jag nog också kunna bli.
Men du förtjänar att sluta. Det blir nog bra med Martin Charteris.
- Martin Charteris? - Ja.
Jag antar att du godkänner det.
Martin är reserven.
Michael Adeane är den överordnade. Den rättmätige arvingen.
- Martin och jag har samarbetat förr. - Jag vet.
Michael skulle nog förstå det och inte ta det personligt.
Martin är yngre. Det vore mer naturligt.
Om det är Ers Majestäts önskan.
Förlåt att premiärministern fick vänta. Men jag ser att ni har sällskap.
Honey, Sugar, Pippin. Säg hej då. Tack, Tommy.
Ska vi börja?
En sak överskuggar allt annat på agendan den här veckan.
Sovjet och deras vätebomb.
De har genomfört prover i Kazakstans öken.
Vi måste agera snabbt för att säkerställa freden -
- och det är viktigt att vi britter går i spetsen.
Jag har alltid varit den som fick förhandla med ryssarna, -
- eftersom Stalin bara pratade med mig. Nu när han är borta så finns risken -
- att Eisenhower tar kommandot.
- Vore det illa? - Det vore en katastrof.
Av uppenbara skäl.
Javisst...
Påminn mig om de uppenbara skälen.
Ryssland -
- är ett gammalt kejsardöme som kräver och förtjänar respekt.
Amerikaner gillar att visa sin makt och tala med hög röst.
I frågan om världsstyre så är de inte riktigt redo.
De behöver en erfaren och äldre makt
- som kan vägleda dem. - Det kan vi alla behöva...
Därför har jag bett utrikesministern att åka till Washington -
- för att planera ett toppmöte mellan mig och Eisenhower, -
- för att diskutera en enad strategi för att få tillbaka ryssarna i familjen.
- Klarar han det? - Eisenhower?
Nej, utrikesministern.
Anthony är den bäste utrikesministern vi har haft på flera generationer.
Men han är ju sjuk.
Jag skulle inte vilja att vårt land inte vilar i trygga händer -
- och leds av friska män.
Vi mår bra, båda två. Det försäkrar jag er.
Bomben de testade var en fission- och fusionsbaserad Sloikadesign, -
- bestående av litiumdeuterid och uran-235 -
- med en sprängkraft på 400 kiloton.
Chrusjtjov påstår att den är klar att användas -
- och kan släppas från ett bombplan. Han skröt om det förra veckan.
- Tror vi på det? - CIA:s uppgifter verkar styrka det.
Sovjet ökar produktionen av långdistansbombplan...
Hur är det med er, sir?
Min portfölj. Ge mig min portfölj.
Kan du göra det?
- Det här borde göras av en läkare. - Leta upp en åder. Kom igen!
Vi kan säga med säkerhet att Joe 4:s totala sprängkraft -
- var mellan 400 och 500 kiloton.
Uppgifterna tyder på att Sovjet använde en skiktad modell -
- som liknade vår egen "Ivy Mike" -sprängning 1952, -
- vilket stämmer med sprängradien.
Den brittiske utrikesministern.
Den mannen är inte bara en sovande man, -
- utan en sorglig metafor. Den näst mäktigaste mannen -
- i vad som en gång var det mäktigaste landet på jorden.
Vad har han på armen?
Det ser ut som... blod, sir.
Herregud.
- Överste Charteris. - Ers Majestät.
- Ni hade sökt mig? - Ja. Sitt ner.
Som du säkert vet så kommer Tommy Lascelles att lämna oss snart -
- för att påbörja sin välförtjänta pension.
När han slutar efterlämnar han ett tomrum.
Ja.
Jag undrar om du är intresserad av att fylla det tomrummet?
- Som vad, frun? - Min privatsekreterare.
- Det skulle jag gärna, men... - Men vadå?
Men Michael Adeane är ju hans efterträdare.
Jag hade hoppats få fatta ett eget beslut, för en gångs skull.
Det finns två privatsekreterare att välja på, -
- och jag råkar föredra den yngre.
Ska vi säga att det är bestämt?
Ja, det ska vi väl.
- Bra. - Tack.
- Kan jag göra något under tiden? - Inte alls. Tack, Martin.
Förresten, Martin... En lärare.
- Frun? - Jag skulle vilja anlita en.
- I vilket ämne? - Allmänbildning.
- Jag ska ta reda på några namn. - Tack.
Någon som inte är för inskränkt. Någon med humor.
Jag förstår.
Jag är van vid smärta, Winston, men det här är outhärdligt.
Jag måste opereras.
Och den här operationen, måste den göras i Boston?
Det är där den bäste kirurgen finns.
De är bättre på att behandla gallproblem i USA -
- på grund av den feta maten de äter.
Då blir jag ensam på mötet med Ike. Kan du inte skjuta upp det?
Nej, det kan jag inte.
Du har redan sagt att du klarar dig utan mig ett tag.
På skämt, när du blir för arrogant. Du vet hur beroende jag är av dig.
- Ja. - Så?
Men jag vill gärna höra dig säga det igen.
- Vadå? - Jag vill att du säger om det, -
- så att alla som lyssnar kan höra. Vad sa du nu igen?
Att -
- jag är beroende av dig, Anthony.
Varför då?
På grund av ditt omdöme.
- Och mer? - Din integritet och lojalitet.
Högre.
Ja, jag behöver dig där! Vi är nog alla överens. Jag behöver dig!
Och jag behöver operationen, Winston. Det är mitt liv som står på spel nu.
Jag är ledsen.
Premiärministern. Premiärministern?
Titta. Tycker du om min teckning?
Det är en raket. Snart kan man åka i den till rymden.
- Professor Hogg, Ers Majestät. - Vem då?
Överste Charteris sa att han var väntad.
Jaha. Ja.
Var ligger Merkurius?
I himlen, bland de andra planeterna.
- Ers Majestät. - Professor Hogg.
I mitt nya liv måste jag tillbringa mycket tid ensam med statsmän.
Män, som ni själv, med stora intellekt, -
- som har nått toppen inom sina yrken tack vare sin intelligens och förmåga.
Men det händer ofta -
- när jag diskuterar aktuella frågor med dessa personer, -
- att jag känner mig -
- utanför.
Att jag känner mig underlägsen, för att jag -
- inte hänger med.
- Att jag inte känner till bakgrunden. - Och så kan man inte leva.
Att vara okunnig och utelämnad åt någon annan.
Därför kanske ni kan hjälpa mig att bli lite självständigare, -
- känna mig mindre underlägsen och fylla i... Fylla i några av luckorna.
Skulle Hennes Majestät kunna berätta ungefär hur långt hon kom?
- När då? - Med sin utbildning.
- Hur menar ni? - Vilka examensprov ni har klarat, -
- så att jag vet på vilken nivå jag ska lägga undervisningen.
Högskoleexamen, till exempel.
Nähä. Grundskoleexamen, då.
Nähä. Någon privatundervisning på motsvarande nivå?
Jag förstår.
Hennes Majestät drottningen.
Vilken överraskning.
Hur kan jag stå till tjänst?
Jag ville fråga dig en sak om min utbildning.
Vadå?
- Att jag inte fick någon. - Det fick du visst.
Sömnad, broderi, läsa dikter med Crawfie. Det är ingen utbildning.
I flera år fick du privatlektioner med vice-rektorn på Eton College.
- Om frågor som rörde konstitutionen. - Det var mer än din syster fick.
Mamma! Jag pratar om en vanlig utbildning i vanliga ämnen.
Din utbildning lämpade sig för din bakgrund.
Den hjälper mig inte nu.
Vi lärde dig att bli en prinsessa. Vill du gå på universitetet?
Ingen vill ha en professor som regent. De vill ha en drottning.
En drottning som inte kan hantera de personer hon måste träffa!
Vad har det med mig att göra?
Hur kunde du svika mig så?
Kritiserar du mig som mamma?
Du borde tänka dig för innan du kastar sten.
- Vad menar du med det? - Du är ingen banbrytare i det avseendet.
Nu är du orättvis.
Jag trodde att vi var för gamla för att kritisera våra föräldrar.
Jag utbildade dig som din far och jag ansåg passande.
Ingen hade några invändningar. Inte vice-rektorn heller.
Pressa inte fram något som inte kommer naturligt. Det har jag lärt mig.
Vi måste alla acceptera våra begränsningar i livet.
Där är lägenheten som tillhör drottningens privatsekreterare.
- Vårt nya hem. - Hur mycket av bottenvåningen är det?
Hela. Och rummen på baksidan.
Flickorna kommer att trivas här.
- Nu åker vi så att ingen ser oss. - Varför då?
Det är indiskret. Och jag har inte fått jobbet än.
Det där trädet blockerar ljuset.
- Vi kan be att de beskär det. - Kan du fråga?
Det är ingen brådska, men jag kan fråga. Diskret.
Gode Gud!
Ett slaganfall, Bobbety, det är allt. Ett milt slaganfall.
- Men jag är på bättringsvägen. - Det ser inte så ut.
- Vem vet om det? - Ingen. Och ingen får veta det.
I synnerhet inte drottningen.
Jag har lovat henne att landet alltid ska ha en frisk man vid makten.
Du känner mig. Jag håller mitt ord.
Du kan inte dölja det för henne. Du styr ju landet i hennes namn.
Du uteblir från hennes audiens.
Vi har meddelat slottet att jag är förkyld.
Förkyld?
Jock, du har min tillåtelse att ändra det till influensa.
- Sir. - Men inget mer.
Vad händer med mötet med Eisenhower?
Eftersom de har förbjudit mig att flyga så har jag bara ett val.
- Att skjuta upp det? - Är du galen?
Situationen med Ryssland är oerhört känslig -
- och i behov av mitt inflytande. Nej!
Eisenhower måste komma hit.
Det finns inget annat sätt. Vad sägs om den 12 juli?
- Det är tveksamt. - Den 13:e?
- Nej. - Den 14:e, då?
Jag kan fråga henne, Bobbety.
Jag litar på din övertalningsförmåga.
Hej då.
Förlåt att jag stör, men lord Salisbury ringde precis -
- med en ovanlig fråga. President Eisenhower ska träffa premiärministern -
- i Washington på ett möte nästa vecka, men mr Churchill har blivit förkyld, -
- och doktorn förbjuder honom att flyga. Mötet är väldigt viktigt, -
- så Downing Street undrar om vi kan hjälpa till.
- Hur då? - Genom att bjuda hit presidenten.
- Vart då? - Hit, till Buckingham Palace, -
- på en statsbankett nästa vecka. Vid det laget tror man
- att Winston borde ha tillfrisknat. - Jag hade tänkt åka till Sandringham.
Då får ni skjuta upp det i några dagar.
Skicka en inbjudan via ambassadören i Washington.
- Är det grönt ljus? - Ja.
Då sätter jag fart.
Käre Winston, det var tråkigt att höra
- Har du tid? Det är viktigt. - Tyvärr. Jag ska ordna en bankett.
- Så om det kan vänta... - När du hör det förstår du min oro.
Martin Charteris ska ersätta dig som privatsekreterare, inte jag.
- Vem har sagt det? - Margaret Colville, Jock Colvilles fru, -
- som spelar bridge med hovdamen Alice Jameson, -
- som, som du kanske vet, spelar tennis med Mary Charteris.
- Varför skulle jag veta det? - De är så säkra att Mary -
- har bett trädgårdsmästaren att beskära trädet utanför mitt fönster?
- Ja. - Be Martin komma och prata med mig.
Om inte han och hans fru mäter upp mattor och gardiner -
- till vad som fortfarande är mitt hem.
- Ja, det är grönt ljus. Sätt fart. - Sir.
TILL PRESIDENTEN
JAG ÄR SÄKER PÅ
- Du bad mig komma. - Ja. Sätt dig ner.
Martin, du har väl jobbat på slottet i tre år?
Då bör du känna till rutinerna, förstå reglerna, hur saker görs.
Det tror jag att jag gör.
Tydligen inte.
- Professor Hogg. - Ers Majestät.
- Professorn.
Ni skulle förbereda lektioner i allmänbildning, -
- men jag behöver lite specialkunskaper först.
- I vilket ämne? - President Eisenhower.
Han kommer hit om några dagar och jag förväntas -
- sitta bredvid honom och konversera med honom.
Så jag måste veta vad som intresserar honom.
Det militärindustriella komplexet.
Va?
Och dess hot mot demokratin. Det är hans största bekymmer.
- Något lättsammare, kanske? - Golf?
- Något annat? - Oljemålning.
- Han målar landskap. - Det gör de allihop...
Kan jag få ett dygn på mig att göra lite efterforskningar?
Javisst.
Han döptes visst? För ett halvår sedan.
Ja, jag tror att jag läste om det. Som presbyterian.
- Doppade de honom? - Doppade?
Hela kroppen, i en flod.
Om jag var en spelare skulle jag säga ja.
Är ni det?
Ibland. Derbyt och Grand National.
Hur gick det i år?
Det gick ganska bra. Jag satsade på Early Mist.
Bra. Ni vann med 20 längder. Jag beundrar också mr O'Brien, -
- och allt han gör i Ballydoyle Stables.
- Vem då? - Tränaren.
- Var det inte därför ni valde honom? - Nej, jag gillade bara namnet.
Jaha.
- Jag är tillbaka om ett dygn. - Tack.
"Det var tråkigt att höra att ni inte är lika frisk som vanligt."
- Vad snällt. - Ja.
"Och att ert hårda arbete för landets skull -
- har resulterat i den här tillfälliga olägenheten."
Tillfälliga olägenheten?
Hur mycket vet hon exakt?
För här låter det som...
Winston.
- Hon tror att jag är förkyld. - Förkyld?
Ja. Om hon visste sanningen skulle hon be mig avgå.
- Bra. - Då behövs en ersättare.
Fel ersättare, eftersom den rätte...
- Anthony. - Också är sjuk.
Att veta för mycket kan vara farligt.
Så nu har landet varken en frisk ledare eller en frisk ställföreträdare?
Inte så högt.
- Men... - Kom in!
Goda nyheter. Eisenhower har sagt ja.
Amerikanerna kunde inte tacka nej till en inbjudan från slottet.
De har ändrat schemat.
- Det är ju strålande nyheter! - Stig inte upp.
- Strålande! - Stig inte upp.
Stig inte upp ur sängen.
Om Ike kommer hit blir jag en ledare igen. Det är huvudsaken.
- Med Ike och mig i samma rum... - Lägg dig ner igen.
- Kan vi skapa en varaktig fred... - Varför erkänner du inte -
- att du har kämpat för livet och berättar det för drottningen?
Winston?
EISENHOWER, MANNEN OCH SYMBOLEN
- Hur allvarligt är det nu? - Det är omöjligt att veta.
Nu måste vi nog ställa in amerikanernas besök.
- Och informera drottningen. - Nej. Det kan vi inte göra nu.
Om Eisenhower inte kommer så skyll på honom, inte Winston.
Drottningen kan aldrig få veta hur mycket vi har undanhållit henne.
Dags för inspektion!
Ursäkta att jag stör, frun.
Jag är ombedd att informera er först -
- om att president Eisenhower inte kan lämna USA -
- på grund av en politisk kris hemma.
- Vilken lättnad. - Premiärministern är fortfarande förkyld.
- Han kommer inte på dagens audiens. - Inte?
Jösses. Det är andra audiensen i följd som han missar.
- Det är olikt honom. - Ja.
Hur är det, Martin?
Jag har hunnit tänka över ert mycket vänliga erbjudande -
- att bli er privatsekreterare, och jag måste tyvärr tacka nej.
Varför då?
Just nu tror jag att ni skulle ha större hjälp av Michael.
Nej, det gör du inte.
- Frun? - Det tror du inte.
Det skulle du aldrig kunna tro eftersom det inte är sant.
Har du blivit tillsagd av Tommy Lascelles?
- Frun. - Det har du.
Och vad sa han?
Att jag skulle ha tackat nej direkt.
Att jag inte har någon respekt -
- för traditioner och regler och att det måste bli Michael Adeane.
Sa han det?
Ursäktar du mig ett ögonblick?
Kom in!
- Ers Majestät. - Tommy.
Jag skulle föredra Martin.
- Och det är i sin ordning. - Ja. Det tyckte jag med.
Men det vore ett misstag.
- Varför då? - Var så god.
Vi har vissa rutiner här som har utvecklats under generationer.
Och individualitet inom huset Windsor, -
- avvikelser från reglerna, ska inte uppmuntras.
Det leder till katastrofer, som abdikeringen.
- Det går väl inte att jämföra? - Jag håller inte med.
Jag arbetade åt er farbror, och det är i de små sakerna som rötan börjar.
Gör man fel en gång är det lätt att upprepa.
Gör man det individualistiska en gång så är det lätt att upprepa.
Er farbror ville använda Buckingham Palace enbart som kontor -
- och York House som sitt hem. Sedan slutade han gå i kyrkan.
Beslöt att han ville sälja Sandringham. Han avskedade hovfolk -
- och anställde yngre, inställsamma supplikanter.
Ingen kunde förutse abdikeringen då, men egot, egensinnigheten, -
- individualismen, rötan hade satt in.
- Martin och jag kommer bra överens. - Det förnekar jag inte.
Det skulle kännas som om jag hade en bundsförvant, -
- nästan en vän, i vad som ibland kan kännas som en väldigt...
Tja...
Den som står på tur och högst i rang, -
- och den självklara ersättaren är Michael.
- Din man. - Den rätte mannen.
Men som alltid är sista ordet ert.
Slottet ber om en privat audiens i eftermiddag.
Det verkar som om drottningen vill träffa er, sir.
Mig?
Vad gäller det, Patrick?
- Vet inte. - Kan du ge mig en ledtråd?
Mr Colville, Ers Majestät.
- Ni sökte mig? - Ja, Jock.
Du var min privatsekreterare i två år före Martin Charteris.
Ja.
Och jag tyckte alltid att vi kom bra överens -
- och kunde tala öppet med varandra.
- Ja, självklart. - Och lita på varandra.
Vara raka mot varandra i viktiga frågor.
Innan ni säger något annat vill jag bara tala om hur ledsen jag är.
Det har varit plågsamt. Jag försökte stoppa dem, jag sa vad jag tyckte, -
- men de insisterade på att dölja det för er.
Efter det andra sa jag att vi borde säga sanningen.
- Andra vadå? - Slaganfallet.
Men de insisterade återigen på att ingen skulle säga något.
Jaha.
Och vem var det som insisterade?
Lord Salisbury.
Och premiärministern själv, de få stunder han var vid medvetande.
Jaha...
Det var väl det ni ville diskutera?
Nej. Jag ville diskutera om jag ska ta Michael Adeane -
- som privatsekreterare i stället för Martin Charteris.
Men det som du har berättat är mycket viktigare.
- Nähä? - Jo.
Vilka hala ålar.
Det är värre än så. Det strider mot konstitutionen.
- Vad ska ni göra? - Inget, förstås. Det är ju mitt jobb.
- Att inget göra och alltid tiga. - Är det?
Det var ett tag sedan jag läste Bagehot, -
- men när sådant här händer är det inte även er plikt att agera?
- Jag måste ta reda på det. - Jag tror att ni redan vet.
Ja, det är det.
Men jag kan inte samla de smartaste männen i landet -
- och skälla på dem, som barn.
Varför inte? Ni har rätt och de har fel.
Ja, men de är mycket intelligentare än jag.
De skulle vinna alla debatter och manövrera ut mig.
Men det här handlar inte om intelligens, utan om integritet och principer.
Ni säger att ni inte kan debattera med de här personerna. Det kan ni.
Ni har lärt er allt om konstitutionen.
Ni kan den bättre än jag, bättre än de.
Ni har den enda kunskapen som räknas.
Så vad ska jag göra?
Samla dem och skäll på dem som om de vore barn.
- Varför skulle de gå med på det? - För att de är engelska överklassmän.
En utskällning av barnflickan är deras högsta önskan i livet.
Okonventionell in i det sista.
Tack, professorn.
Jag behöver något från Windsor Castle.
Jag tror att den är på Windsor. Eller Sandringham. Eller Balmoral.
Eller så finns den här.
ELIZABETH KONSTITUTIONEN
Lord Salisbury.
Vill ni slå er ner, premiärministern?
Drottningen.
Det har kommit till min kännedom -
- att min premiärminister var arbets- oförmögen i några dagar förra veckan.
Och utrikesministern med.
Och att ni var med på att dölja det för mig.
- Ja... - Det är inte mitt jobb att regera.
Men det är mitt jobb att se till att vi har en regering.
Men hur ska jag kunna göra det om mina ministrar ljuger för mig?
Ni har hindrat mig från att göra min plikt.
Ni har försvårat och förhindrat kronans grundfunktion.
Hur kunde ni?
Min egen far uppskattade er.
Han ansåg att frasen "Lita aldrig på en Cecil" var orättvis.
Kanske inte.
Ni kan gå.
Premiärministern.
Var så god.
Premiärministern.
Ers Majestät!
Winston.
Jag är bara en ung kvinna och nybörjare på området, -
- och jag skulle aldrig läxa upp en man med så stor erfarenhet, -
- som har gett vårt land så mycket.
Men...
Du var på min kröning.
Ja.
Så du hörde själv när jag svor eden -
- att regera över folken i mina länder -
- enligt deras respektive lagar och regler.
En av de reglerna är att deras folkvalde premiärminister -
- ska vara frisk till kropp och sinne.
Inget orimligt krav, kan man tänka.
Nej.
Men du verkar inte ha varit frisk till kropp och sinne de senaste veckorna.
Och att du valde att undanhålla den informationen från mig.
Ett beslut som känns som ett svek, inte bara mot det avtal -
- mellan oss och de institutioner som vi representerar -
- utan mot vår personliga relation.
LITAR PÅ
1867 skrev Walter Bagehot:
"Det finns två delar av konstitutionen:
Den effektiva och den upphöjda."
Monarken är den upphöjda och regeringen är den effektiva.
Dessa två institutioner fungerar bara -
- när de stödjer varandra. När de litar på varandra.
Ditt agerande, ditt brott mot det förtroendet, -
- var ansvarslöst och kunde ha fått allvarliga följder -
- för landets säkerhet.
Är din hälsa bättre nu?
- Ja. - Bra.
Men är den tillräckligt bra?
Så att ni kan arbeta igen?
Jag ber att du överväger ditt svar -
- med tanke på den respekt som min rang och mitt ämbete förtjänar, -
- och inte att jag är en ung kvinna.
Frun.
Jag ser på er nu och jag inser -
- att det snart är dags för mig att avgå.
Inte för att jag är sjuk eller oförmögen att arbeta, -
- utan för att ni... är redo.
Och därför har jag gjort min plikt gentemot er far.
Med er välsignelse och er förlåtelse -
- ska jag fortsätta som ledare för Ers Majestäts regering.
Ers Majestät.
Hallå?
Hej. Var har du varit?
På en kricketmatch för National Playing Fields Association.
Så flög jag. Gjorde några rollar.
Berätta det inte för någon.
- Varför är du uppklädd? - Har du inte hört? Det är bankett.
Har inte du hört? Den är inställd.
Varför får jag aldrig veta något?
- Du är ju aldrig här. - Jag har läst två böcker om Eisenhower.
- Har du? - Nej.
Du är fin.
- Är jag? - Något är annorlunda.
- Vadå? - Jag vet inte. Du verkar...
Välj nästa ord noga.
Du verkar längre. Eller är det jag som har krympt?
Du har inte krympt.
- Vart ska du? - Jag ska träffa min nya sekreterare.
- Be honom dra åt skogen. - Det kan jag inte.
Vad ska jag göra i stället?
Du har två val:
Antingen skaffar jag styltor så att jag når upp till min nya, långa kvinna...
Eller?
Eller -
- så kan hon ställa sig på knä.
DROTTNINGEN
Major Adeane, Hennes Majestät önskar skjuta upp ert möte.
- Jaha. - Till i morgon.
Jaha.