APRILIE 1962
Bună dimineaţa, Alteţă! E ora 7:30.
Bună dimineaţa, John!
Hristoase!
Hai, omule, trosneşte-l!
Nu pot, domnule. E nevoie de un specialist.
Nu fi aşa de bleg, ce naiba! E nevoie doar de o smucitură bună.
Nu prea pare de încredere.
Are recomandări excelente.
Îi tratează pe toţi. Winston Churchill, Duncan Sandys, lordul Astor…
M-am trezit, am întors capul şi atît a fost.
Pesemne că l-am scrîntit în timpul nopţii.
E posibil.
Vă rog să vă ridicaţi, Alteţă.
Oamenii vin la mine cu probleme cu gîtul, spatele, coatele, genunchii.
Foarte des, cauza n-are legătură cu simptomele.
Adevărata cauză e alta.
Cum ar fi?
Încordare.
Tensiune emoţională.
Conflicte nerezolvate de un fel sau altul.
Gata!
Şi cum pot fi acelea tratate?
Păi… În primul rînd, identificîndu-le, recunoscîndu-le..
Apoi, nu doar tratînd simptomele fizice, ci schimbînd complet stilul de viaţă.
Am avut un amic care se îngrijea de mine în privinţa asta.
Se asigura că nu există prea multă tensiune în viaţa mea.
Mike Parker?
Doar nu-l ştii şi dumneata pe ştrengar!
Ba da.
De ce n-ai zis aşa? Cum spuneai că te cheamă?
Ward, domnule. Stephen Ward.
Îmi spunea mereu să vă scot în weekend.
- Unde? - La o petrecere sau două.
Îmi place să adun oameni laolaltă.
Grupul din acest weekend va fi chiar simpatic.
Dacă aţi fi de acord, poate că am găsi chiar timp pentru un portret.
După cum vedeţi… mă ocup şi cu pictura.
Ea cine e?
Christine.
Va fi prezentă. La fel şi Mandy.
Ştii, gîtul meu e deja mai bine.
Subtitrare: Retail
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com
Sezonul 2, Episodul 10
BĂRBATUL MISTERIOS
UN AN MAI TÎRZIU
Acum!
Christine Keeler, îl cunoaşteţi pe acest bărbat?
Căpitanul Eugene Ivanov.
Ataşatul de marină sovietic.
Nu comentez.
Aţi avut relaţii cu acest bărbat, John Profumo, ministrul de război?
Nu comentez.
Trage!
Dră Keeler, aţi fost prezentă la o petrecere dată de Stephen Ward.
Cine e acest bărbat?
BĂRBAT MISTERIOS
Dră Keeler?
Splendidă zi! Încununată de succes, aş spune.
- Îţi mulţumesc că ai venit, John. - Dle prim-ministru…
- Mergem? - După dumneata…
- Ai călătorit bine? - Am pornit cam devreme.
Ce a căutat John Profumo aici?
L-am invitat ca să purtăm un dialog deschis, ca între bărbaţi.
Mă îngrijorează ceva, John.
Faptul că realizările acestui guvern, multe şi însemnate,
sunt puse în umbră
de scandaluri şi zvonuri.
La naiba!
Atunci îţi voi confirma ce i-am spus şi secretarului tău particular
şi apoi Camerei Comunelor.
N-am nimic de ascuns, nici de dat socoteală pentru nimic.
I-am spus să se gîndească bine ce afirmaţii face, căci suntem prieteni…
Frumos!
…şi putem discuta deschis.
Există fisuri în majoritatea căsniciilor
şi eu o recunosc pe a mea.
Zău aşa, Harold!
N-am venit la tine umil, acum şase ani,
rugîndu-mă să intru în guvernul tău, doar ca să te fac de rîs!
Îl crezi?
De-a lungul vieţii, am învăţat să-i recunosc pe mincinoşi.
Ceva e desenat altfel în trăsăturile feţei.
Ceva în ochi.
Ce alternativă mai am?
Să n-am încredere în cei apropiaţi mie, cei care declară că mă iubesc?
Ar fi prea dureros.
- Şi fotografia? - Care fotografie?
De la o petrecere
dată de un oarecare Stephen Ward.
CINE E BĂRBATUL MISTERIOS?
Osteopat monden.
O prostituată de lux şi un spion rus, în prim-plan.
- În planul secund… - O umbră!
- O umbră care seamănă cu Profumo. - Dacă spui tu…
Eu spun că sunt motive rezonabile de îndoială.
Prost credul şi prea încrezător!
În cei şase ani ca prim-ministru,
a trebuit să mă confrunt cu multe dificultăţi grave şi complicate.
E şi cazul situaţiei de faţă.
Aş vrea să spun răspicat
că, după părerea mea, John Profumo are dreptul nu doar la susţinerea,
ci şi la înţelegerea solidară şi încrederea Camerei
şi a întregii ţări.
- Vă mulţumesc. - Cine e bărbatul misterios, domnule?
Era rău şi înainte, cu muzică şi strigăte
la orice oră din zi şi din noapte.
Margaret a fost întotdeauna vivace.
Dar lucrările de renovare sunt insuportabile.
Insuportabile!
Şi nu dau semne să se încheie.
- Acum, un acoperiş nou. - Aşa am înţeles.
Bocănituri, ciocăneli, zgomote de bormaşină,
uneori chiar şi în weekend!
Şi nu sufăr doar eu.
Ştiu că pe soţii Gloucester i-a înnebunit.
Pe soţii Gloucester îi irită orice.
- Maiestate, sir John Weir. - Mulţumesc.
Nicio grijă, mătuşă Marina.
Acesta mi-e rolul, în calitate de cap al familiei.
- Voi vorbi cu Margaret. - Mulţumesc.
- Maiestate… - Sir John…
Aşa cum ştiţi, am luat probele ieri. Am primit rezultatele.
Sunt încîntat să confirm că sunteţi însărcinată.
- Felicitări! - Mulţumesc.
Vestea e minunată, însă trebuie să o moderez cu un avertisment.
Aveţi nivelul fierului scăzut, foarte scăzut.
Încă nu e periculos, dar pe aproape.
- Bună ziua! - Doamnă…
Sper că stai jos!
Philip!
- Alteţa Sa e plecat, doamnă. - Unde?
La o petrecere peste weekend.
Peste weekend? E miercuri.
N-a menţionat aşa ceva.
A fost ceva de ultim moment.
Desigur.
- Mulţumesc. - Doamnă…
Dră Keeler!
- Christine! - Cine e bărbatul?
- Aici! - Dle Ward!
Dle Ward! Şi dl Profumo?
Mulţumesc că ne-aţi anunţat.
Tocmai am aflat că Stephen Ward… Scuze că vă întrerup.
A fost interogat de poliţie şi a confirmat totul.
I-a prezentat lui Profumo prostituatele, spionul rus, tot.
I-auzi!
Cred că ne putem aştepta la demisia lui Profumo din clipă-n clipă.
Şi la căderea guvernului la scurt timp după aceea.
O să te rog să mă scuzi, e cazul să trec la treabă.
În regulă.
Deci…
Pot să plec la Paris?
- Dacă e neapărat. - E neapărat.
- N-ai fost trimis recent la New York? - Ba da.
Şi mai înainte, n-ai fost la Tokio?
N-ar fi bine să stai puţin acasă?
Ba da, dacă ar fi cu adevărat "acasă", dar e un şantier.
Alteţa Sa a decis să facă
o renovare majoră a apartamentului nostru.
Numai că am auzit un zvon pozitiv, cum că ar aştepta încă un copil.
Da. Aşa e.
Dar, în căsnicie, e important să găseşti lucrurile care ţin un cuplu unit.
Şi pe voi ce vă leagă?
Absenţa.
Descoperiţi-vă!
Aşa…
Doamnă…
- Acesta, doamnă? - Nu-mi place. E absolut grotesc. Eu nu…
Bună!
Mulţumesc.
Vă mulţumesc mult.
- Alteţă… - Maiestate…
- Doamne! - Ce e?
Masa de sufragerie în acelaşi spaţiu cu bucătăria?
Da.
Nu prea ştiu ce să-nţeleg din asta.
E modern. E egalitar.
Nu cunosc om mai puţin egalitar decît tine.
Nu e cel mai frumos mod de a mă felicita.
- Nu de asta ai venit? - Pentru ce să te felicit?
Nu ţi-a spus mama?
Sunt…
- Da? - Da.
- E minunat! - Mulţumesc.
Nasc puţin după tine.
Minunat!
Dar nu pentru asta am venit.
Am venit să te rog ca, în construirea acestui cămin minunat, luminos, modern,
egalitar, pentru familia ta tot mai numeroasă,
să ai ceva mai mult respect faţă de vecinii tăi.
În ce sens?
Presupun că în privinţa zgomotului şi gradului general de deranj, presupun.
Înţeleg.
Şi cine te-a trimis în misiunea asta urîtă?
- Marina? - Da.
Ar face bine să nu-şi uite locul.
Ca refugiată şi rudă de rang inferior a soţului tău,
are noroc că se află aici!
Nu mai spun nimic despre egalitarism.
- Şi nu e doar ea. - Şi Alice?
Baborniţă certăreaţă!
- Şi familiile Kent şi Gloucester. - Înţeleg.
Toată menajeria meschină şi invidioasă închisă în incinta asta ridicolă,
furioasă fiindcă noi am primit cel mai mare apartament.
- Nimeni nu e furios din cauza asta. - Sunt turbaţi!
De-a dreptul constipaţi de furie!
Îi înfurie zgomotul.
Pentru că reprezintă reîntinerire, modernizare şi schimbare.
Nu, pentru că e nepoliticos, egoist şi asurzitor.
Ia spune… Cum e sarcina pînă acum?
Fără complicaţii, în mod surprinzător. A ta?
Cu complicaţii.
Vor ca, de data asta, să mă menajez.
Pot să-ţi sugerez politicos să-i asculţi? Spune-i lui Philip să preia din povară.
- Ce mai face? - Bine. De ce?
Ai vrea să afli un zvon pe care l-am auzit eu şi Tony?
- Nu. - E un simplu zvon.
Dar nu poţi nega…
Există o asemănare.
Priveşte!
Vezi?
E ministrul de război. Tocmai a recunoscut.
Profumo a recunoscut aventura, nu şi fotografia.
Umerii au ceva ce te duce cu gîndul la Philip.
Prim-ministrul vă solicită o întrevedere urgentă, doamnă.
E cea mai urîtă trădare posibilă.
Din partea unui om pe care nu-l credeam capabil de aşa ceva.
Îmi pare rău.
Acel dentist, dl Ward, are de dat socoteală pentru multe.
Osteopat, doamnă.
Ce-o fi…
Se pare că el a orchestrat totul.
Chiar dacă el a orchestrat tot,
cine citeşte ziarele ar crede că e numai vina mea.
Din acest motiv, mi se pare corect să vă prezint demisia mea.
Poftim?
Integritatea guvernului a fost compromisă.
Ca prim-ministru, trebuie să accept răspunderea. Nu pot merge înainte.
Ba puteţi, dle Macmillan, şi trebuie să mergeţi înainte!
Vă îndemn insistent să vă întoarceţi şi să unificaţi Cabinetul şi guvernul.
Să luaţi comanda acestei ţări.
Întoarceţi-vă pe Downing Street, dle prim-ministru, şi luaţi frîiele!
Oamenii acestei ţări au nevoie de stabilitate.
La fel şi eu, mai mult ca oricînd.
Doamnă?
Eu şi ducele de Edinburgh aşteptăm încă un copil.
Felicitări, doamnă!
Situaţia nu e lipsită de complicaţii.
Voi pleca în concediu timp de cîteva luni, în Scoţia.
Medicii mi-au explicat foarte clar că ar vrea să-mi ofer odihnă…
deplină!
Pentru a proteja sarcina.
De aceea am nevoie să preluaţi responsabilitatea, pentru moment.
Regina-mamă mă poate înlocui în chestiuni de protocol,
pînă la naşterea copilului.
Desigur.
Mulţumesc.
Mulţumesc, dle prim-ministru.
Ar însemna foarte mult pentru mine…
la nivel personal.
A fost minunat!
Cînd nu-i maimuţăreau pe granguri,
se luau de corupţia din guvern,
de ipocrizia episcopilor noştri
ori de eforturile armatei britanice.
La un moment dat, s-au luat chiar şi de regină!
- De regină? - A fost foarte amuzant, să ştii.
Ne entuziasmează foarte mult
viitoarea noastră călătorie în India şi Pakistan.
Prinţul Philip mi-a spus că abia aşteaptă să mă ia pe căi noi, neumblate.
Pe urmă au ajuns la tine.
De ce te temi cel mai tare?
"De sosirea ziarelor, dimineaţa."
N-are rost să încerc să-i imit, n-are cum să-mi iasă.
Au fost cruzi?
Cruzi? Nu.
Lumea rîdea?
Da.
Boothby a rîs?
Cine a zis ceva de Boothby?
Presupun că ai fost cu el. A rîs?
Da.
Tu ai rîs?
Da.
Ar trebui să mergi şi tu!
Să vezi ce se întîmplă cu afurisita ta de ţară.
…întregul guvern ar trebui să demisioneze.
E timpul ca primul-ministru să-i lase locul unuia mai tînăr.
John, ai pus în bagaj şortul de baie?
- Da, domnule, e în bagaj. - Bravo!
Bună!
Ce bine!
- Vii şi tu! - Vin? Nu, plec.
- Unde? - La St. Moritz.
Ce misterios!
Tu?
La Balmoral.
Ţări diferite.
Ce oportun!
- Asta ce înseamnă? - Potrivit, adecvat, convenabil, nimerit.
Ştiu ce înseamnă "oportun".
Întrebam ce încerci să spui.
Nu-ţi bate capul.
Bucură-te de munţi, dragă!
DINCOLO DE EXTREMĂ PRODUCŢIE TEATRALĂ
Ticălosule!
Eşti trădător, dle Ward?
Am ajuns, cu acest caz, în adîncurile desfrîului şi depravării.
Prostituţie,
promiscuitate,
perversiune.
Capul sub pălărie,
calul de călărie…
Ducesa Mărinimie.
Dar e potrivită. Ştiţi ce vreau să zic?
Ce e această infamă lume destrăbălată a lui Stephen Ward şi a tovarăşilor săi?
Cînd le privim purtările
pare că valorile pe care le-am preţuit cîndva,
decenţă, respect, încredere,
ţin de domeniul trecutului!
În funcţia mea de prim-ministru al acestei ţări măreţe,
primesc adesea vizita multor oameni de seamă
şi sunt întrebat adesea ce mă sperie cel mai mult.
Şi ce răspund?
Evenimentele, băiete dragă, evenimentele.
Toamna.
Sosirea ziarelor dimineaţa!
Societatea civilizată nu mai e civilizată.
Clasa conducătoare şi-a uitat responsabilităţile
şi nu mai dă exemplul corect.
În schimb, a decăzut, ajungînd greu de recunoscut.
Mă înşală ochii?
Cel care se uită fix la mine e cine cred eu că e?
Am venit astă-seară la teatru
pentru că am auzit că nişte tineri satirişti obraznici
îşi cîştigă traiul imitîndu-mă,
lucru foarte nimerit, fiindcă mi se spune că las o impresie proastă oriunde merg!
Le spun aşadar: "Să vă fie ruşine! Ruşine vouă, tuturor!"
Cei ca Ward nu merită niciun strop din mila noastră.
Merită numai dispreţul nostru.
În sfîrşit, a sosit vremea
să stîrpim putregaiul moral din inima societăţii britanice.
Îl veţi condamna pe inculpat
nu doar pentru că s-a aflat în centrul acestei destrăbălări,
ci pentru că el a orchestrat-o.
Să nu vă îndoiţi nicio clipă, e imoral pînă-n măduva oaselor!
Aşadar, pentru binele obştesc suprem,
trebuie să vă faceţi datoria
şi să daţi verdictul "vinovat"
la această acuzaţie.
Şedinţa se suspendă pînă mîine, la ora 9:00.
Şi s-a confirmat?
Am înţeles.
Maiestate…
Da, Michael.
Ia loc, te rog!
Mulţumesc, doamnă.
Ei bine…
Le-am explicat foarte clar tuturor celor care întreabă
că vă acordaţi o perioadă prelungită de odihnă.
Totuşi, unii insistă. De exemplu, Societatea Ecvestră Britanică.
- Încă n-au obţinut aprobarea ca… - Aşa e.
…ca societate caritabilă.
S-au gîndit că intervenţia domniei voastre ar putea să accelereze procesul.
Bine, Michael, lasă-mi documentele.
Şi vreo două împuterniciri regale urgente necesită acordul domniei voastre.
Bine. Asta e tot?
Mă tem că nu, doamnă. Mai e un lucru.
E ceva mai delicat.
Bărbatul din centrul scandalului Profumo…
Stephen Ward?
Exact.
Şi-a pus capăt zilelor.
Doamne!
În cabinetul şi în locuinţa sa,
poliţia a găsit anumite obiecte, între care un portret,
un portret desenat de mînă, executat chiar de dl Ward…
- Al lui… - Al cui?
Alteţei Sale ducele de Edinburgh.
Poftim?
Se pare că se cunoşteau.
Poliţia are şi martori
care l-au văzut pe Alteţa Sa
venind acasă la Ward
de mai multe ori.
N-am reuşit nicicum
să găsim legătura dintre ei,
pînă cînd a devenit clar
că amîndoi erau membrii aceluiaşi… club de prînz.
Există o oarecare îngrijorare
privind posibila existenţă a altor portrete,
ca să nu mai vorbim de toate studiile pentru portret,
şi posibilitatea ca ele să cadă în mîinile cui nu trebuie.
Înţeleg.
Vom gestiona situaţia, desigur.
O vom combate,
vom ţine presa la distanţă.
Dar am considerat că ar trebui…
- …să ştiţi. - Da, mulţumesc, Michael.
Eu vă mulţumesc.
Demisia?
Da, doamnă.
Trimisă cu convingerea eronată că viaţa sa e în pericol iminent.
Ulterior, biopsia a relevat că tumoarea era benignă.
Dar prim-ministrul a avut cîteva luni dificile,
din diferite motive.
Premierul se simte bine, Maiestate?
Impresia mea e…
că şi-a pierdut întrucîtva apetitul.
Maiestate…
Care apetit?
De a merge mai departe.
Maiestate…
Dle prim-ministru… Doamnă…
Mergem?
Cum vă simţiţi, dle prim-ministru?
Mult mai bine, pentru că nu mai sunt în funcţie.
Sper că n-aţi venit să mă faceţi să mă răzgîndesc.
Situaţia e lipsită de orice speranţă.
Eu am înţeles altceva.
Medicii mi-au spus că tumoarea era benignă.
Era cît o portocală!
Deşi acest lucru provoacă neplăceri şi un disconfort care, în mare măsură…
Voi avea nevoie de o convalescenţă lungă,
în care nu voi fi apt
să-mi asum grelele îndatoriri ale premierului.
Mă tem că decizia mea de a demisiona e irevocabilă.
Un lucru profund dezamăgitor,
mai ales după conversaţia noastră.
Cît priveşte succesorul meu, ca suverană, aveţi prerogativa consultărilor
dar, după mine, există un singur om.
- Contele Home. - Alec?
- Toţi ţinem foarte mult la el, dar… - E omul potrivit.
Cu zece ani mai tînăr ca mine, oţel deghizat în lemn,
tot ce are mai bun vechea clasă conducătoare.
Eu l-aş chema pe Alec la palat neîntîrziat, doamnă.
Nu are rost să lungim lucrurile.
E un ordin, dle Macmillan?
E sfatul meu, doamnă.
Ştiţi…
Sunt regină de numai zece ani
şi, în acest răstimp, am avut trei prim-miniştri.
Toţi trei bărbaţi ambiţioşi,
bărbaţi inteligenţi,
de-a dreptul străluciţi.
Niciunul nu a rezistat.
Au fost fie prea bătrîni,
fie prea bolnavi,
fie prea slabi.
O ligă de aleşi care se dau bătuţi prea uşor!
Maiestate…
ŞEFUL STATULUI NOSTRU AR TREBUI SĂ NE ÎNTRUCHIPEZE VALORILE
Dă-te din drum, idiotule! Boule!
La o parte!
- Tony! - Băiete dragă!
Ce faci aici?
Aş putea să-ţi întorc întrebarea.
De ce nu erai aici?
În caz că n-ai observat,
soţia ta a numit prim-ministru un prieten de familie,
la sfatul unuia care n-avea dreptul s-o sfătuiască,
din moment ce nu mai deţinea funcţia.
Treaba asta i-a cam explodat în faţă.
Am venit să vedem dacă ea e bine.
Dar a plecat deja.
A şters-o înapoi în Scoţia, la adăpost.
Tony!
Ia spune, unde ai fost, misteriosule?
- Am auzit că la St. Moritz, între altele. - Da.
Ai fost cam neglijent. Data viitoare, foloseşte-te de mine.
Ştii că ţi-aş servi oricînd de paravan. Onoarea masculină…
Hai odată!
Vin!
Futu-i!
Bravo!
Aici erai!
Ideea era să fiu singură.
Bună şi ţie!
Bine.
Dacă ai nevoie de mine…
Mă găseşti în clădirea principală.
E cineva?
Parcă nu eşti tu însăţi.
Dimpotrivă.
N-am mai fost eu însămi de mulţi ani.
Înţeleg, demisia premierului…
Nu e vorba doar de premier.
Mai e şi mama ta.
Şi sora ta, şi copiii.
Şi familia lărgită.
Şi biserica, şi Commonwealth-ul,
şi ţara.
Toate într-o agitaţie perpetuă.
Nu conteneşte nicio clipă, înţeleg.
- Chiar înţelegi? - Da.
Dar n-ar fi posibil ca, între toate problemele
şi între toate lucrurile care te înnebunesc,
să existe unii dintre noi care sunt lîngă tine orice ar fi,
orice s-ar întîmpla?
Ce bine ar fi!
- Asta ce vrea să însemne? - Exact ce am spus.
Ce bine ar fi!
Nu mă pedepsi cu tăcerea!
Dacă ai o acuzaţie de făcut, poartă-te ca un adult şi fă-o!
Bine.
Stephen Ward.
Cine?
Osteopatul.
Da, îngrozitor om.
Ce-i cu el?
În urma sinuciderii lui,
pe cînd îi făceau percheziţie acasă,
detectivii au găsit un portret, pictat de el.
Era portretul tău!
Pentru asta n-am explicaţie.
Au mai fost şi altele.
A trebuit să fie găsite şi redobîndite, cu mare cheltuială.
Îţi poţi imagina ce ar fi fost dacă le găsea mai întîi presa?
Le-o fi făcut după fotografii, nu după şedinţe de pozat.
- Dar nu negi că-l cunoşti? - Mi-a tratat gîtul! Asta fac osteopaţii.
Şi procură femei.
Nu mie! L-am întîlnit de două ori, ca pacient.
Spunea nişte aiureli ridicole despre tensiune şi sentimente, aşa că…
Am mers în schimb la un vechi amic din marină,
care m-a zgîlţîit niţel şi m-a rezolvat pe loc.
Deci nu te-a invitat niciodată să rămîi în weekend?
Se poate să mă fi invitat.
De mers, n-am mers niciodată.
Şi bărbatul misterios din ziare?
- Nu eşti tu? - Nu mai vorbi prostii!
Nu vorbesc prostii!
Pentru mine, eşti un bărbat misterios.
Jumătate din timp nu ştiu unde eşti sau ce faci.
Nu trebuie decît să întrebi.
Uite…
Sunt puternică. Ştii asta.
Şi fac faţă adevărului.
Cer doar să aflu adevărul.
Ceea ce nu suport e să nu mi se spună adevărul.
Vizita ta recentă în Elveţia…
- Cu scopul de a ajuta… - Delfinii.
Chiar te aştepţi s-o creadă cineva?
Elveţia n-are ieşire la mare,
iar St. Moritz e plin iarna de milionari şi tîrfe!
Întîmplător, în Elveţia se află şi sediul World Wildlife Fund, pe care îl sprijin!
Dar văd că e o chestiune de aparenţă contra realitate.
Nu! Unele lucruri pot fi percepute într-un singur fel,
pentru că au un singur înţeles!
Cum ar fi?
În viaţă, sunt două feluri de oameni.
Cei pe care ţi-i imaginezi demni de încredere şi serioşi
şi se dovedesc a fi perfizi şi slabi, ca dl Macmillan,
şi aceia…
care par complecşi şi dificili
şi se dovedesc mai de nădejde decît a crezut oricine.
Ca mine.
Ştiu exact care mi-e misiunea. Tatăl tău s-a exprimat foarte clar.
Tu eşti misiunea mea.
Tu eşti esenţa datoriei mele.
Aşa că, iată-mă!
Vasal prea supus.
Implicat, nu detaşat.
Philip…
Suntem adulţi amîndoi.
Şi cred că amîndoi suntem realişti.
Căsnicia, ştim amîndoi, e o provocare indiferent de împrejurări.
Aşa că pot să înţeleg…
dacă uneori…
ca să te descarci…
ca să rămîi implicat…
ai nevoie să faci ce simţi nevoia să faci.
- Mă pot preface că nu văd. - Da, ştiu că poţi.
Ai făcut o artă din a te preface că nu vezi.
Spun că nu vreau să faci asta.
Poţi să te uiţi încoace.
Sunt al tău.
Implicat.
Şi nu pentru că mi-ai dat un titlu sau pentru că am făcut o înţelegere.
Ci pentru că aşa vreau să fiu.
Pentru că te iubesc.
Împingeţi! Încă o dată!
În numele Tatălui, al Fiului şi al Sfîntului Duh.
"Regescul tron şi-acest ostrov măreţ…"
Amin!
"Ăst colţ de rai,
Sălaş iubit de Marte,
Cetate ridicată de natură
Să-ntîmpine năvala cu războaie…"
Toată lumea spre mine! Minunat! Şi…
Charles, ne uităm…
Uită-te, Charles!
Gloucester, Kent! Putem avea măcar cîteva elemente focalizate?
Pentru Dumnezeu!
Fă fotografia!
"Această seminţie de oameni fericiți, această mică lume…
această bucată binecuvîntată, pămîntul acesta, acest regat, această Englitera…"
William Shakespeare - Richard al II-lea
Subtitrare: Retail
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com