PAIRUL O ATACĂ PE REGINĂ
Criticul reginei s-a pornit din nou! Pairul o atacă pe regină!
Mulţumesc.
Criticul reginei!
Criticul reginei s-a pornit din nou!
- Bună ziua, Jack! - Bună ziua!
În dimineaţa asta, iau cîte unul din fiecare.
- Şi suplimentul duminical. - Un pic de lectură uşoară, nu?
Exact.
Criticul reginei s-a pornit din nou! Pairul o atacă pe regină!
REGINA - DE UN PAIR
BATJOCURA PAIRULUI
CRITICUL REGINEI S-A PORNIT DIN NOU
Nu, nu mănînc nimic.
Îmi pare rău, dragă.
Pairul spune despre regină că stilul ei de a vorbi e "supărător"
şi că se exprimă ca "o şcolăriţă încrezută".
- Cred că are dreptate. - Chiar?
Da. Dacă mă gîndesc mai bine, e puţin încrezută.
Uite-l că vine!
- Haideţi, băieţi! Vă rog, domnilor! - Nu împingeţi!
- Lord Altrincham? - Da.
Trădătorule!
Serios?
Serios?!
Serios?
O voi anunţa, fireşte, pe Maiestatea Sa. Mulţumesc.
Timpul şi fluxul, dle custode.
Nu aşteaptă pe nimeni, dle secretar personal.
- Bună ziua! - Bună ziua, domnule!
Acum ce mai e?
Lordul Altrincham a fost lovit.
De muţenie, sper.
Mai bine chiar, doamnă.
Peste faţă.
Cu putere, mi s-a spus.
De cine? Care individ galant şi cavaler?
Mă tem că încă nu avem aceste detalii.
Incidentul a survenit în faţa studiourilor televiziunii.
Făptaşul e acum pe drum spre secţia de poliţie de pe strada Bow,
unde ne aşteptăm să fie eliberat fără nicio acuzaţie.
Ce satisfăcător!
Da…
Foarte.
Studiourile cărei televiziuni?
Ale Independent Television Network,
unde Altrincham tocmai înregistrase un interviu.
Pentru ce?
O emisiune intitulată, în mod potrivit, Impact.
Cînd va fi transmis?
Diseară.
La ora 21:00.
IMPACT CU ROBIN DAY
Spuneţi-le oamenilor! Spuneţi-le la televizor!
Întrebări care preocupă publicul şi la care răspund personalităţi publice.
Urmăriţi Impact, emisiunea care examinează
cele mai importante chestiuni ale zilei
şi vă aduce controversa acasă…
Scuze de întîrziere!
Robin Day pune întrebările.
Abia începe.
Azi avem un invitat care, din cauza activităţii recente în presă,
probabil că n-are nevoie de nicio prezentare: lordul Altrincham.
În doar cîteva zile,
atacurile sale incendiare la adresa reginei,
într-un periodic la care este şi editor,
au devenit cea mai presantă chestiune a zilei
şi au pricinuit o oarecare criză constituţională.
Pentru început, aş vrea să-i pun lordului Altrincham o întrebare simplă.
E şefa statului nostru.
E iubită, respectată şi admirată în lumea întreagă, aşa că…
De ce o urîţi atît de mult?
Subtitrare: Retail
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com
Sezonul 2, Episodul 5
MARIONETE
CU O LUNĂ ÎNAINTE
National and English Review, doi şilingi!
National and English Review!
Bună dimineaţa, Fred!
National and English Review, doi şilingi!
…mult prea mult timp.
Oamenii au început să observe şi, tocmai de aceea…
…renunţarea la testele de doctrină şi introducerea preoţilor femei
reprezintă unica soluţie viabilă pentru a salva biserica anglicană,
o instituţie care devine, ceas de ceas,
tot mai demodată şi mai irelevantă.
Cine are 1.000 de cuvinte pe tema asta?
- Bună, Patricia! - Vrea cineva caramele?
Pune-le aici, Patricia, scumpo!
- Divine! - Exact ca Patricia.
Vino, dragă!
Ia loc!
Bun, dacă treaba cu biserica nu ispiteşte pe nimeni,
încropesc eu ceva, rapid.
Un articol despre reformarea Camerei Lorzilor.
Dermot, parcă tu spuneai că te ocupi de asta.
Parcă are gust de nuci.
Melasă.
Şi Europa.
Trebuie să ne formulăm poziţia oficială.
Suntem pentru o piaţă europeană unică sau împotriva ei?
Ne băgăm sau nu?
- Caramele, John? - Trebuie să le guşti!
Mă tem că am ceva împotriva… caramelului.
Cum de n-am ştiut?
Nu poţi şti totul despre mine.
Nu mă deranjează prea tare gustul în sine, dar am…
amintiri dureroase.
În copilărie, am stat pe scaunul dentistului
din cauza unei caramele mîncate.
Doamne!
Iarăşi?!
Scuze, am…
"Poate nu înţelegeţi
că de neclintirea voastră şi de capacitatea voastră de a rezista
la oboseala unei munci plictisitoare şi repetitive
şi de marele vostru curaj de a înfrunta mici adversităţi constante
depind în foarte mare măsură fericirea şi prosperitatea
comunităţii… în întregul ei."
"Cursul ascendent al istoriei unui popor
se datorează, pe termen lung, inimii tari
a oamenilor de rînd, bărbaţi şi femei."
"Oamenilor muncii", bărbaţi şi femei?
Are un pic mai multă demnitate.
Nu, cred că merge "de rînd".
M-am gîndit că te-ar interesa să vezi ceva.
Ciorna discursului pe care îl va ţine regina peste o săptămînă.
Nu mă deranjează să-ţi spun că m-a neliniştit puţin.
Domnule…
Da!
Iertaţi-mă dacă-mi depăşesc atribuţiile…
- Tommy… - Martin…
Erai pe punctul de a-ţi depăşi atribuţiile.
E vorba despre discursul pe care îl ţine regina săptămîna viitoare,
la fabrica de automobile Jaguar.
Ce e cu el?
Mă întrebam doar dacă sunteţi mulţumit de el.
Evident că sunt mulţumit de el!
Altfel nu i-l arătam Maiestăţii Sale pentru aprobare,
pe care şi-a dat-o imediat.
Regina l-a citit?
N-a fost nevoie.
A întrebat doar dacă sunt mulţumit. Am răspuns afirmativ.
Atît a fost suficient pentru Maiestatea Sa.
Dar văd că întrebarea cu adevărat importantă e
dacă e suficient pentru colonelul Charteris.
Nu credeţi…
că foloseşte tonul nepotrivit?
În ce sens?
În sensul… paternalismului.
Pot să-l văd?
Mulţumesc.
Cred că… dacă mă îngrijorează ceva,
e faptul că, după Suez, în acest nou climat,
în această nouă Mare Britanie…
tonul discursului e…
- Întrucîtva… - Întrucîtva cum?
Demodat.
Şi ar expune-o la atacuri.
- Din partea cui? - A presei.
A poporului.
Dac-aş avea un şiling pentru fiecare avertisment inutil
al unui progresist sau liberal
privind un atac din partea poporului la adresa Coroanei, aş fi bogat!
Poporul britanic îşi adoră suverana.
E ceea ce constituie, ba chiar defineşte identitatea de britanic.
Cea mai rea situaţie din cîte am întîlnit e apatia,
cînd oamenii îşi acceptă doar regele sau regina,
cum acceptă cerul de deasupra lor.
Dar de la apatie la insurecţie e cale lungă.
În ce priveşte ziarele, Coroana poate miza pe sprijinul lor din două motive:
unu, n-au ce să atace.
Acesta e avantajul unei monarhii constituţionale.
Nu au nicio putere, aşa că nu sunt motive de protest.
Şi chiar dacă ar vrea să protesteze, mai întîi ne-ar anunţa.
Palatul ar ameninţa cu un boicot la următorul mare eveniment regal
şi ziarele ar bate în retragere imediat.
Pentru că tocmai poporul, care te temi că o va urî pe regină,
e cel care le cumpără publicaţiile, în milioane de exemplare.
De ce?
Pentru că o iubeşte pe regină!
- Deci îmi fac griji inutil. - Martin…
Te voi lăsa pe tine să tragi acea concluzie inevitabilă.
Îl voi scurta puţin, doamnă, şi-l voi mai rotunji la spate.
Minunat!
Mulţumesc!
Îmi place foarte mult.
Mulţumesc.
Credeam că speri să-ţi mai fac copii.
Aşa e.
Atunci de ce Dumnezeu ţi-ai făcut aşa ceva la păr?
Ce nu e bine la el?
Tunsoarea mi s-a părut îngrijită şi… practică.
Adjective care trezesc dorinţa?
Se pare că e foarte la modă.
Toate soţiile de militari poartă tunsoarea asta.
- Serios? - Da.
E foarte practică, negreşit.
Şi, dacă ar fi absolut necesar să mergi cu motocicleta,
ar putea servi şi drept cască.
Mie îmi place.
- Personal, n-am nimic împotriva ei. - Termină!
Sunt sigur că te va proteja cu prisosinţă de eventuale căderi de tencuială.
Dar dacă a-ţi mări familia
şi a-ţi atrage soţul să procreeze e obiectivul…
Da, este.
…atunci poate te uiţi puţin la Jayne Mansfield…
sau la Rita Hayworth.
Rita Hayworth!
Maiestate, sir William Lyons.
- Bun venit, Maiestate! - Mulţumesc. Bună ziua!
Încîntată.
E foarte… spaţios!
Sectorul de cercetare şi dezvoltare.
Splendid! Aşa, da!
Pot să vi-l prezint pe Nigel Willoughby?
El desenează prototipurile.
Ai studiat desenul? Minunat! Mă bucur mult s-o văd.
- Iar acela e şasiul. - Într-adevăr.
Un MK-1 finalizat, Maiestate.
Încîntător!
Viteza maximă depăşeşte 160 de kilometri pe oră.
Foarte frumos! M-a interesat întotdeauna pielea roşie.
E de cal sau de vacă?
Bună ziua!
CABINET STOMATOLOGIC
Doresc mai întîi să-mi exprim
plăcerea foarte mare de a mă afla astăzi aici.
Eu şi soţul meu suntem foarte impresionaţi de primirea voastră călduroasă
şi vrem să ştiţi
că vă suntem profund recunoscători…
- Mulţumesc. - …pentru munca voastră.
Înţelegem că, în frămîntările
acestei lumi agitate şi active,
mulţi dintre voi duceţi vieţi monotone şi solitare,
în care duşmanul e plictiseala.
Poate nu înţelegeţi că, de neclintirea şi de capacitatea voastră
de a rezista la oboseala unei munci plictisitoare şi repetitive
depind în foarte mare măsură fericirea
şi prosperitatea comunităţii în întregul ei.
Cursul ascendent al istoriei unui popor se datorează, pe termen lung,
inimii tari a oamenilor de rînd, bărbaţi şi femei.
Fie să vă amintiţi cu mîndrie cît de multe depind de voi
şi că, chiar şi atunci cînd viaţa voastră pare monotonă,
ceea ce faceţi are mereu o reală valoare şi importanţă pentru semenii voştri…
Lordul Altrincham?
Ediţia de seară! News Chronicle!
Ediţia de seară!
Am nevoie de o favoare, să-mi dactilografiezi ceva.
- Dar pleci acasă! - Nu neapărat.
Tocmai am auzit un discurs ridicol al reginei
şi vreau să scriu o replică pe loc.
Lasă, o să găsesc pe altcineva.
Nu, nu mă deranjează deloc! N-aveam nimic planificat.
Îţi mulţumesc.
E timpul să ne întrebăm… Şi-a pierdut monarhia vraja?
Mi-a mai venit o idee.
Grozav!
Una cam eretică.
Mi-a inspirat-o ceva spus de Walter Bagehot,
cum că prima datorie a unui monarh e aceea de a inspira.
Regina pare incapabilă
să însăileze cîteva fraze fără un text scris…
Monarhia nici nu va supravieţui, darămite să înflorească.
Curtea a eşuat lamentabil în efortul de a ţine pasul cu timpul.
Regina ar trebui să fie înconjurată de sfetnici…
- Bună ziua! - Sper că aţi călătorit bine, Maiestate.
- Da, minunat. - Mă bucur că ne-am întors.
Să sperăm că se înseninează.
Reuşită lovitură, doamnă!
National and English Review!
Mulţumesc. Doi şilingi, National and English Review!
Mulţumesc, domnule.
Mulţumesc mult, doamnă.
National and English Review! Doi şilingi, mulţumesc mult.
Poftim, domnule! Mulţumesc. Doi şilingi.
ATAC NIMICITOR LA ADRESA REGINEI ŞI A MONARHIEI
UN PAIR O ATACĂ PE REGINĂ
BATJOCURA PAIRULUI
Înţeleg.
Da.
Mulţumesc.
Iertare că vă deranjez, Maiestate, Alteţă…
Voiam doar să spun că poate anumite ziare merită evitate astăzi.
De ce?
Ce a mai făcut sora ta?
Nu e nimic legat de prinţesa Margaret.
E un articol scris de lordul Altrincham.
N-am auzit niciodată de el. Tu?
Preluat iniţial din publicaţia lui,
The National and English Review.
N-am auzit nici de asta.
…pe care au ales să-l reproducă, parţial sau integral, mai multe ziare.
Ce fel de articol?
E un articol foarte critic, doamnă.
LORDUL ÎI DĂ PESTE NAS SUVERANEI O FACE "ÎNGÎMFATĂ" ŞI "SIMPLĂ"
Cu ce drept face asta?
Spune-mi sincer, mamă,
vreo părticică din tine e de acord cu el?
Bineînţeles că nu!
Şi n-o spune doar mama ta.
Secretarul de presă al palatului m-a sunat ca să-mi spună
că marea majoritate a ţării nu numai că nu-l aprobă pe Altrincham,
ba e chiar dezgustată de el!
E un articol irelevant,
scris de un om irelevant, pentru o publicaţie irelevantă
şi preluat doar pentru că e august, oamenii sunt în vacanţă,
guvernul, la fel, şi nu sunt subiecte pentru articole.
Azi, 85% din ţară e împotriva lui.
Mîine se va ajunge la 95%.
O să-şi dorească să nu se fi născut.
- Trădătorule! - Laşule!
Pardon!
Pardon! Mulţumesc.
Pardon! Pardon! Mulţumesc.
V-am chemat pentru că am primit un telefon, acum o oră,
de la un producător de televiziune,
care m-a invitat să înregistrez un interviu după-amiază.
La ce emisiune?
Impact. Cu Robin Day.
Ce n-aş da să nu fie Day!
Toţi am vrea să nu fie Day. E înfricoşător.
Nu te prosti!
Ocazia e valoroasă tocmai pentru că e vorba de Day.
Nu crezi că intru într-o capcană?
Ai intrat în capcană cînd ai scris articolul.
Acum, eşti cel mai detestat om din Marea Britanie.
În mod ironic, Day e singurul care te poate ajuta.
De ce?
Ai văzut cum ia interviuri!
Face omul bucăţi. Îl sfîşie.
Da, dar păstrează-ţi calmul cînd îţi pune întrebări.
Argumentează politicos, respectuos, inteligent.
Părerile s-ar putea schimba.
Mulţumesc mult.
- Lord Altrincham, încîntat. - Asemenea.
- Mergem? - Da.
Pe aici. Mulţumesc că aţi venit.
N-aveţi pentru ce. Cît avem pînă începem?
Intrăm repede la machiaj şi ar trebui să începem în zece minute.
- Aici, vă rog. - Sigur.
- Serviţi-vă cu apă. - Mulţumesc.
N-ar trebui să dureze mult.
- Totul e în regulă? - Da.
Invitatul aşteaptă, domnule.
- Şi e pregătit? - Atît cît se poate.
Să începem!
Vi s-a spus procedura?
Înregistrarea acum, difuzarea diseară?
- Studioul să fie pregătit. - Da.
Mulţumesc.
Cinci, patru, trei…
Azi avem un invitat care, din cauza activităţii recente în presă,
probabil că n-are nevoie de nicio prezentare: lordul Altrincham.
În doar cîteva zile,
atacurile sale incendiare la adresa reginei,
într-un periodic la care este şi editor,
au devenit cea mai presantă chestiune a zilei
şi au pricinuit o oarecare criză constituţională.
Pentru început, aş vrea să-i pun lordului Altrincham o întrebare simplă.
E şefa statului nostru.
E iubită, respectată şi admirată în lumea întreagă, aşa că…
De ce o urîţi atît de mult?
Eu… nu o urăsc.
Atunci de ce o criticaţi astfel?
E ca şi cum aţi întreba un critic de artă de ce critică arta.
Sunt un monarhist înflăcărat.
Consider monarhia constituţională cea mai importantă invenţie britanică.
- Aşa consideraţi? - Da!
Cred că monarhia oferă claritate.
Un şef al statului simbolic, care transcende interesele egoiste
ale politicienilor egocentrici, motivaţi de propriul interes,
care se perindă la putere,
şi care, cum spune minunat regele Lear, "se înalţă şi coboară în ritmul Lunii".
Cînd funcţionează perfect,
monarhia se poate ridica peste toate astea, unificînd societatea.
Poate să dea tonul şi să devină întruchiparea ţării,
a caracterului naţional.
Darproblema e că, în momentul de faţă, nu face acest lucru.
După dv., nu face mai nimic cum trebuie.
Nu e adevărat.
Aţi vrea ca Maiestatea Sa să aibă puteri supraomeneşti.
Nu e supraomenesc să fii puţin spontan.
Judecînd după articolul dv., aţi vrea ca regina să aibă
exprimare spirituală, pricepere oratorică, personalitate ca pentru televiziune,
pe lîngă sîrguinţă, conştiinciozitate şi devotament, ca monarh şi mamă.
Sugerez doar că, în discursurile ei şi în apariţiile publice,
ar trebui să fie mai… firească.
Stilul ei de a vorbi e supărător, sincer să fiu.
Vorbeşte gîtuit.
Am avut ghinionul să aud recent un discurs al reginei,
în sala de aşteptare, la dentist.
Am fost îngrozit de indiferenţa şi inerţia
cu care a fost primit discursul.
Dar aţi accepta că a fi regină şi liderul bisericii anglicane
nu e o sarcină uşoară şi nici simplă? Mă scuzaţi, vă rog.
E probabil o sarcină mai grea decît editarea unui periodic mărunt.
Sunt întru totul de acord. Maiestatea Sa are o sarcină aparent imposibilă.
Trebuie să fie de rînd şi extraordinară, atinsă de divinitate şi totodată ca noi,
dar a fi de rînd nu trebuie să însemne insipid sau lipsit de eficacitate.
Sau uşor de uitat.
Şi cui aduceţi principala acuzaţie? Curtenilor săi?
La urma urmelor, cînd curtea şi structura sunt nepotrivite,
n-ai de ales, trebuie s-o critici pe şefă.
- Pe regină? - Da.
Pentru că numai şefa poate să scape de servitorii proşti.
Ea îi angajează. Numai ea îi poate concedia.
Se poate să fie proşti. Cred că unii din cei actuali chiar sunt.
Sunt îngrozitori de-a dreptul. Dar e responsabilitatea ei, nu a lor.
Ei sunt doar simpli angajaţi.
Aşadar, continuă atacul la adresa monarhului.
Daţi-mi voie să spun un lucru.
Cînd critic monarhia şi o critic pe Maiestatea Sa, personal,
nu am nicio satisfacţie.
Dar trebuie să ţinem cont că,
de la Al Doilea Război Mondial de la Suez,
Marea Britanie s-a schimbat extrem de mult.
Şi totuşi, monarhia îşi continuă rutina antebelică,
de parcă nu s-ar fi întîmplat nimic.
Cred că reginei şi curtenilor le-ar fi util să-şi aducă aminte
că, pînă nu demult, monarhiile au fost regula, iar republicile, excepţia,
însă azi, republicile sunt regula,
iar monarhiile sunt, categoric, excepţia.
Lord Altrincham, trebuie să punem punct interviului.
Vă mulţumesc mult că mi-aţi răspuns la întrebări.
Săptămîna viitoare, la aceeaşi oră, Impact va avea o nouă ediţie.
Noapte bună!
A mers foarte bine.
- Mulţumesc din nou, lord Altrincham. - Mulţumesc.
La revedere!
Mulţumesc.
În realitate, mi s-a părut şi mai înfricoşător decît am…
- Lord Altrincham? - Da.
Trădătorule!
El e?
El e, nu-i aşa?
Felicitări!
Bravo! Bravo, domnule!
- Un pahar de vin alb? - Bravo!
Sau ceva mai tare? Ce zici de nişte coniac?
De ce nu?
Bravo!
- Humphrey! - Salut!
Bravo! Ai părut incredibil de calm.
- Serios? - Omul zilei. Serios!
- Maiestate! - Da, Michael, ce e?
Au apărut în presă unele reacţii
la interviul de aseară de la televizor şi la atacul asupra lordului Altrincham.
Mă tem că nu e chiar aşa cum speram.
De ce nu?
Păi… A reieşit că bărbatul care l-a lovit pe Altrincham
e membru al Ligii Loialiştilor Imperiului, grupare de extremă dreaptă,
o grupare de presiune care militează împotriva dizolvării imperiului
şi are o doctrină clară a supremaţiei rasiale engleze.
Doamne!
Pe cît se pare, majoritatea oamenilor au decis,
după ce l-au urmărit pe Altrincham la televizor,
că e… cît se poate de rezonabil.
Acum, aproape jumătate din ţară pare să fie de acord cu poziţia lui
şi există sondaje noi care o dovedesc.
Scrisorile către Daily Mirror sunt în raport de patru la una
în favoarea lui Altrincham.
Chiar şi Daily Mail, care e de regulă conservator,
a schimbat placa azi-dimineaţă.
În plus,
şi acest lucru îi reflectă îngrijorarea tot mai mare,
trezită de unele telefoane pe care le-a primit,
prim-ministrul a sugerat să vină cu o săptămînă mai devreme,
ca să discute totul cu domnia voastră, faţă în faţă.
Doamne! O criză constituţională.
Sper că-i vei cere scuze şi dlui Macmillan!
Doamnă?
Nu vei nega că totul a pornit de la un discurs prost scris,
pe care l-am ţinut pentru că am avut încredere în tine!
Poate că Altrincham are dreptate.
Ar trebui să am în jur oameni mai tineri, mai dinamici,
în contact cu lumea reală!
Mulţumesc, doamnă.
Şi crezi că acum e o problemă a guvernului?
Da, doamnă.
M-au sunat ambasadori din întreaga lume, îngrijoraţi.
Nu e nevoie să vă amintesc, Maiestate, că multe alte ţări
şi-au răsturnat monarhiile şi au devenit republici, în ultimii ani.
Egiptul, Bulgaria, Italia, Tunisia chiar luna trecută.
Desigur, nu am ajuns în acel punct.
Alerta nu e maximă.
Nici măcar medie.
Dar n-am vrea deloc să devină medie.
Ca urmare, după părerea mea, părerea guvernului,
ar fi înţelept ca situaţia să fie stăvilită cît mai curînd.
- Ce să facem? - Ce se impune de la sine.
Altrincham e un incendiu…
care trebuie stins.
Te-am prins!
Palatul a propus un ins pe nume Charteris.
O întîlnire între mine şi el. M-am informat asupra lui.
A fost pe vremuri principalul ei secretar personal.
Ai reuşit!
Înainte să moară regele.
Cînd ea era prinţesă.
Şi acum?
E secretar particular adjunct.
Deci, nu e chiar pion,
dar nici nebun şi nici cal, categoric.
Du-te!
Ca să fiu tratat cu indiferenţă?
În spiritul deschiderii şi al dorinţei de a conlucra!
Dacă voiau conlucrare, trimiteau pe cineva mai sus-pus.
Du-te!
Bine.
Şi ia cu tine o listă de sugestii. Recomandări.
Nu te duce cu mîna goală.
Nu acum! John!
Măseaua ta! John!
Scuze!
- Aveţi comentarii, domnule? - Regret.
Lord Altrincham!
- Lord Altrincham? - Da.
Pe aici, vă rog.
E bine să ştiu că discut cu omul din vîrf.
Într-un anumit sens.
Am ajuns, lord Altrincham.
Colonelul Charteris vine imediat.
- Mulţumesc. - Domnule…
Văd că avem…
un lucru în comun.
Care ar fi acel lucru?
Maiestate!
Mă refeream la fotografiile de la Eton şi Sandhurst.
Şcoli pe care le-ai urmat şi dumneata, deduc.
Da.
Apoi ai devenit ofiţer de gardă
la palatul Saint James şi la castelul Windsor.
Nu se prea potriveşte cu profilul revoluţionarului.
Toţi au făcut presupunerea aceasta.
Pentru că îndrăznesc să-mi exprim părerea, precis vreau să dau foc templului.
Dimpotrivă, încerc să mă asigur că va supravieţui.
Ei bine, noi, cei din templu, suntem foarte dornici să auzim
ce trebuie să facem ca să supravieţuim.
Începem?
Vocea mea e în regulă?
Înţelegi ce spun?
- Da. - Nu e prea gîtuită?
Nu e prea supărătoare?
- Nu. - Mă bucur.
Aşadar…
Ce anume ai vrea să schimb?
Nu e vorba atît despre ceea ce aş vrea să schimbaţi,
ci de recunoaşterea a ceea ce s-a schimbat deja.
Ce anume?
Totul!
Şi să vă pregătiţi pentru faptul că acum trăim în vremuri în care…
Oamenii ca mine…
- …pot spune exact ce gîndesc. - Da.
- În orice formă vor! - Da.
Aminteşte-mi, de ce stau astfel lucrurile?
Pentru că epoca deferenţei s-a sfîrşit.
Şi ce rămîne fără deferenţă?
Anarhie?
Egalitate.
Cum poate fi egalitate, cînd eu nu pot răspunde la atac?
Ba puteţi.
Dar nu reuşesc să găsesc un moment din istorie
cînd a fost în avantajul monarhului să riposteze împotriva supuşilor.
Dar ai reuşit să te gîndeşti la ce ar putea face acest monarh
ca să obţină un avantaj.
Aşa este.
Şi acelaşi monarh stă faţă în faţă cu…
Iartă-mă…
un politician ratat
şi un jurnalist lipsit de recunoaştere
şi-i acceptă sfaturile despre cum să-şi facă treaba.
Situaţia mă nedumereşte la fel de mult ca pe domnia voastră, Maiestate.
Ai o listă!
Da.
Cum poate ştiţi din articolul meu, am făcut o serie de observaţii,
recomandări despre ce trebuie schimbat dar, la această întrevedere,
am ales să limitez acele recomandări la… şase.
Şase?
Trei lucruri care să înceapă şi trei care să înceteze.
Să începem cu cele de încetat.
Foarte bine.
Să se renunţe la balul debutantelor.
Ideea că tinerele dintr-o anumită clasă sunt prezentate suveranei,
iar cele care nu aparţin acelei clase nu-i sunt prezentate
şi sunt cumva inacceptabile…
Acest tip de inechitate trebuia să fi dispărut
odată cu generaţia bunicilor noştri şi categoric după război.
Mai departe.
Îngăduiţi-le persoanelor divorţate să circule mai liber în cercurile regale.
De ce?
Suveranul este şeful bisericii anglicane
şi biserica nu acceptă persoanele divorţate.
E neomenos,
discriminator,
şi probabil ilegal.
Mai departe.
Aş recomanda să scăpaţi de o întreagă generaţie de curteni.
Cei de modă veche, prizonieri ai trecutului,
struţi cu capetele îngropate în nisip.
Împiedică palatul să evolueze în pas cu restul lumii.
Acei "struţi" îndeplinesc un rol indispensabil al monarhiei:
ei păstrează tradiţia!
Mi-aţi cerut recomandările, doamnă.
Vi le prezint cu respect.
Ce ai vrea să încep?
Deschideţi-vă, doamnă!
Coborîţi podul suspendat.
- Lăsaţi lumea să vă cunoască. - Nu doresc să fiu cunoscută.
Televizaţi discursul de Crăciun.
Deveniţi mai transparentă, mai accesibilă.
- Şi, în sfîrşit… - În sfîrşit!
Petreceţi timp cu oamenii obişnuiţi.
Nu doar cu curtenii sau cu cei măreţi şi buni,
ci cu oamenii adevăraţi, de rînd.
Oamenii din clasa muncitoare.
Deschideţi porţile!
Faceţi ca palatul să fie mai cuprinzător, mai egalitar.
Lăsaţi oamenii obişnuiţi să vă cunoască şi ei pe domnia voastră.
Te-ar deranja dacă ieşi cîteva clipe pe coridor?
Cîtuşi de puţin.
Şi îi spui secretarului meu să intre?
Desigur.
Maiestate…
Dle colonel Charteris…
Maiestate…
Lord Altrincham, poftiţi, vă rog!
Cînd m-am întors în cameră, ea nu mai era.
Dispăruse ca prin farmec.
Luaţi loc, vă rog!
Charteris mi-a spus că nu trebuie să afle nimeni că m-am întîlnit cu regina
şi că, dacă voi susţine că ne-am întîlnit, palatul va nega cu vehemenţă.
Va admite însă că am avut o întrevedere
cu secretarul personal adjunct al Maiestăţii Sale
şi că ar putea fi făcute concesii privind una sau două recomandări ale mele.
Pot să întreb care?
SERVICIUL DE TELEVIZIUNE BBC
Să instalăm luminile! Repede! Aveţi grijă cu camera aceea!
Acum asta. Bravo! Să ne ocupăm de restul cablurilor!
Mă simt ca o actriţă.
Ca o actriţă măruntă, de rînd.
Nu spune prostii!
Unde ar fi deosebirea?
Memorez replici, ţin minte unghiuri, sunt fardată!
În primul rînd, eşti regina Regatului Unit.
Da, şi memorez replici,
ţin minte unghiuri şi sunt fardată.
Maiestate…
Da.
- Unde vreţi să stau? - Pe aici, vă rog.
Doamnă…
Cinci, patru, trei…
Crăciun fericit!
Acum 25 de ani, bunicul meu a transmis primul dintre aceste mesaje de Crăciun.
Această zi e un nou început,
pentru că televiziunea face posibil ca mulţi dintre voi să mă vedeţi de acasă,
în ziua de Crăciun.
Şi familia mea se adună deseori să se uite la televizor,
aşa cum face şi în acest moment, şi astfel mă gîndesc acum la voi toţi.
Sper din inimă că acest mijloc nou va face mesajul meu de Crăciun
mai personal şi mai direct.
În mod inevitabil,
mulţi dintre voi mă văd ca pe un personaj îndepărtat,
ca succesoare a regilor şi reginelor din istorie,
al cărei chip vă este poate familiar din ziare şi din filme,
dar care nu intră niciodată în contact cu viaţa voastră personală.
Acum însă, măcar preţ de cîteva minute,
vă primesc cu bucurie în tihna căminului meu.
Faptul că pentru unii dintre voi e posibil să mă vadă astăzi
e doar un exemplu al iuţelii cu care se schimbă lucrurile
pretutindeni în jurul nostru.
Aş vrea să vă citesc cîteva rînduri din Călătoria pelerinului.
"Şi, cu toate că am răzbătut cu mare greutate pînă aici,
acum mă căiesc pentru osteneala pe care mi-am dat-o
ca să ajung unde sunt.
Sabia mea o dăruiesc celui care mă va urma în pelerinaj,
iar curajul şi măiestria mea, celui care o poate dobîndi.
Semnele şi cicatricile le iau cu mine,
ca să-mi fie martori
că am luptat în numele celui care mă va răsplăti acum."
Sper că anul 1958
vă va aduce binecuvîntarea Domnului
şi tot ceea ce vă doriţi cu ardoare.
Vă doresc tuturor, tineri şi bătrîni,
oriunde v-aţi afla,
toată veselia, frumuseţea şi liniştea
unui Crăciun foarte fericit!
Şi… am ieşit din emisie.
Felicitări, doamnă!
ŞASE LUNI MAI TÎRZIU
- Bună! - Măi să fie!
Arăţi bine. Îmi place rochia.
- Mulţumesc. - Şi părul.
- Deloc milităresc. - Da.
Tony cunoştea omul cel mai priceput. Singurul stilist demn de încredere.
Are şi un nume, stilistul ăsta?
Îmi vine să spun Victor Gabon, dar nu sună corect.
Vidal Baboon?
- Vidal Baboon? - Aşa cred.
Mă rog, vorbea la nesfîrşit despre păr ca formă de artă geometrică.
- E foarte frumos. - Mulţumesc.
Dacă se întîmplă să ai numărul acestui Baboon, poate i-l dau soţiei mele.
Se cuvine ca un bărbat cu sînge fierbinte
să cunoască stilistul potrivit pentru femei?
Tony n-are aproape nimic cum se cuvine,
dar şi-a ales drept misiune în viaţă să mă perfecţioneze.
- Micul tău Altrincham. - Da.
Dar mai bun la pat, presupun.
- Doamne sfinte! - Uită-te la ei!
- Poftim… - Mulţumesc mult.
Cine crezi că e acela?
Ar putea fi dl David Smith, comerciant de maşini.
Şi acela?
Cred că acela e…
Harry "Ciocanul" Jones.
Un boxer de pe Old Kent Road.
Grupul e completat de un proprietar al unui restaurant local,
un şofer de autobuz, un funcţionar bancar şi un poliţist femeie.
Totul ca să ne deschidem.
Da.
Ca să ne aliniem mai mult la lumea reală, să ne democratizăm.
La asta s-a ajuns!
Împunsăturile şi muşcăturile pe care le îndurăm în timp ce ne scapă…
puţin cîte puţin, bucată cu bucată…
autoritatea noastră,
absolutismul nostru,
drepturile noastre divine.
Doamnă…
Istoria monarhiei în această ţară e o stradă cu sens unic
a umilinţelor, sacrificiilor şi concesiilor pentru supravieţuire!
Mai întîi ne-au atacat baronii, apoi comercianţii, acum ziariştii.
Nu e de mirare că facem atîta caz de reverenţe, protocol şi ierarhie!
Doar atît ne-a mai rămas.
Ultimele aşchii de armură cu care trecem
de la a conduce la a domni şi acum…
- La ce? - …la a fi nişte nulităţi.
Marionete.
Aşa…
Să ne punem mănuşile!
Am cerut să fie mutaţi invitaţii la fiecare fel de mîncare
aşa că, dacă ai un prost, nicio grijă, durează 15 minute în cel mai rău caz.
Dl David Smith cu soţia.
- David! Încîntată să te cunosc. - Doamnă…
- Bună ziua! - Îmi pare bine.
- Dl şi dna Patel. - Bună ziua!
Mulţumim că aţi venit.
- Dl Harry "Ciocanul". - Am auzit atîtea despre dumneata!
- Mulţumim că ai venit. - Eşti foarte frumoasă.
Dl Martin Jones.
Aproape toate schimbările propuse de lordul Altrincham au fost aplicate.
- Sergentul Ethel Danmyer. - Bună ziua!
E o plăcere să te avem aici!
Iată-i şi pe căţei! Au şi fugit.
PALATUL A ADMIS ULTERIOR CĂ LORDUL ALTRINCHAM A CONTRIBUIT
- LA FEL DE MULT CA ORICINE ÎN SECOLUL XX - PENTRU A AJUTA MONARHIA.
ÎN 1963, LORDUL ALTRINCHAM A RENUNŢAT LA TITLU, DEVENIND…
JOHN GRIGG Aprilie 1924 - Decembrie 2001
Subtitrare: Retail
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com