Prijatelji. Prijatelji.
Danas se nismo ovdje okupili kao Ganci, Gvinejci,
Marokanci, Alžirci, Senegalci ili Malijci,
već kao Afrikanci.
Umorni smo od omalovažavanja i zlostavljanja
korumpirane i imperijalne sile iz prošlosti.
Došlo je vrijeme za stvaranje novih saveza.
S državama koje razumiju, stratešku važnost Afrike.
I koje su nas spremne tretirati kao jednake.
Ne kao podređene!
I ne kao robove.
Ovo je naše vrijeme.
Uzmimo vlastitu sudbinu u svoje ruke!
Socijalistička Afrika!
Za Afrikance!
Vidjela je bolje dane, gospođo. Na kraju sezone šumari će sve posjeći.
Da. -Stari hrast još uvijek stoji.
Više ili manje. -Ali izgleda tako staro. Drevno.
Morat će se posjeći u dogledno vrijeme. -Kakva šteta. -Kisnete.
Sjećate li se mog unuka Daniela?
Da, naravno. Bila sam na njegovu krštenju. -Tako je.
Vratimo se, gospođo. Sklonimo se s ove kiše.
U redu. -Donijet ću kablove za paljenje. Motor štrajka. -Što, opet?
Mogu li pomoći, gospođo? -Hvala.
Vucite. Vucite.
Oprostite. Sve u redu? -Da.
Svečana garda čeka dolazak g. Kennedyja.
Francuzima je drago što dolazi u Pariz prije sastanka u Beču s g. Hruščovom.
Kada netko tko je posvećen istini,
počne sebe zvati sredovječnim?
Prestani. Još si mlada djevojka!
Danas sam se gledala u ogledalu. Izgledala sam poput starice.
Još nisi gotova ni s rađanjem djece. -Istina.
Dovrši svoju obitelj, prvo ih pošalji u školu,
onda ćemo pričati o sredovječnosti.
Tada neću biti sredovječna, već drevna.
G. Kennedy posjećuje Pariz s... -Ne opet. -Ne, ne.
Majko, pažljivo. -Predsjednik... -Prestani unajmljen je.
Ne. -Imate ga. Dobro je.
Ovi makaroni s sirom su nebeski.
Cijeli je vikend bio nebeski.
Nažalost, moram otići ujutro. -Zašto?
Dolaze na večeru. -Kennedyjevi?
Nakon Beča s Hruščovom i Pariza dolaze u London.
Imat ćemo neformalnu večeru u Buckinghamskoj Palači.
Tako je mlada. Uvijek sam mislila da je tvoje dobi.
I jest.
Ne.
Hvala.
Pogledaj, tu je. -Supruga Jackie oduševila je šarmom i elegancijom.
Jackie je zasjenila sve ostale.
Lijepa je, zar ne?
Da.
Obrada by: www.exyu-subs.tk
DRAGA GOSPOĐO KENNEDY Obrada by: www.exyu-subs.tk
Prioritetna tema na dnevnom redu, gospođo,
Gana. I naša briga zbog Nkrumahova neprijateljstva prema zapadu.
Udaljava se od Commonwealtha? -To je preblagi izraz. On ustaje i odlazi.
U čije ruke?
U ruske, gospođo. Jučer je primio Brežnjeva u Accri.
Brežnjev? -Predsjednik Sovjetskog predsjedništva, koji u Gani
s Nkrumahom razgovara o projektu brana. -Volta-Brani. -Da, gospođo.
Mislila sam da je Nkrumah pregovarao s Amerikancima o tomu. -Jest,
ali Rusija vidi priliku, da nadmaši Amerikance, dobije uporište u Africi
i pokuša obojati kontinent u crveno.
Onda bi Amerikanci trebali poboljšati njihovu ponudu.
Razgovarat ću s predsjednikom Kennedyem.
Čim stigne u London. -Dobro.
Nakon njegova velikog trijumfa u Parizu. -Doista.
Je li de Gaulle zainteresiran za njega? -Ne. Ni osobno, ni politički.
Zašto onda ova promjena? -Prva dama, gospođo.
Zašto? Što je učinila? -Zaslijepila cijeli Paris.
De Gaulle joj je jeo iz ruke.
Kako je to učinila? -Govoreći tečno Francuski.
Da, svi to možemo. -I raspravljajući s filozofima i intelektualcima,
sve dok antiameričko mišljenje nije isparilo.
Pretpostavljam da je lijepa.
A oni su Francuzi. -Ona je pametna, nezavisna žena.
Studirala je na Sorbonni i prestižnom École Libre des Sciences Politiques.
"Najglamuroznija i najinteligentnija žena na Zemlji."
Tako kažu.
A sada dolazi u London. Znači moramo dati sve od sebe. Zar ne?
Premijeru. -Vaše veličanstvo.
Pri odabiru haljine mislim da je važno
znati, što točno želite osjećati, dok ju nosite.
Mislim da se ne želite osjećati kao drugi najbolji.
Dakako.. Osobito, ako ste stariji od te osobe.
Pa, sad. -U pogledu ranga, gospođo, a ne dobi.
U tu svrhu imam nešto posebno na umu.
Gospođa Kennedy možda je zasjala u Parizu. Ali Francuska je republika.
Ovo ovdje je Monarhija. Također treba pokazati što imate.
Pogledao sam plan sjedenja i primijetio sam...
Udahnite, gospođo. Malo dublje. -...da gđa Kennedy sjedi pored ujaka Dickija.
Tako. -Da jesam. Na njegov zahtjev. Gnjavio me tjednima.
Usput, baš kao i tvoj šurjak. -Berthold? -Da.
Mangup. -Kao i premijer i američki veleposlanik.
Vidi ti to. -Svi žele sjediti pored Prve Dame.
Mogla bih to izostaviti, gospođo.
Ne. -Što ako i ja zamolim za to?
Sjediš pored Theodore. -Ona mi je sestra.
Da, koju nisi vidio godinama. -Ipak mi je sestra.
I to je... Znaš. -Ne. Ne znam.
Ona! Što se tiče protokola:
Nije li moje pravo, kao tvog muža, sjediti pored žene najvišeg ranga?
Na državnoj večeri sjedio bi pored žene najvišeg ranga.
Ali u ovom slučaju Downing Street nas je zamolio,
da ovo ne bude državna večera. -Zašto?
Da ne uzrujamo Francuze. -Kakve to ima veze s Francuzima?
De Gaulle će se opirati našem ulasku u EEZ,
ako smo prebliski Amerikancima. Zato je neformalna večera. -Dobro.
Znači slobodan je izbor mjesta? -Mislim da jest.
Onda će Dickie sjediti pored moje sestre a ja pokraj Prve Dame.
Ako moraš. -O, da.
Moram.
Hvala, gospodo.
Vi također.
Predsjednik i Prva Dama dolaze, gospođo.
Tu su.
Je li zamislivo biti malo manje uzbuđen? -Ne.
Puno vam hvala. -Porchey, što se ovdje događa?
Svi su poludjeli.
Stižu.
Gospođo Prva Damo, dobrodošli u Buckinghamsku palaču.
Hvala. -Gospodine Predsjedniče. -Pozdrav.
Njezino Veličanstvo čeka u Plavom salonu.
Prije večere bit će prijem. -Fantastično.
Ova histerija. Kakvo neobično ponašanje.
Jako neobično. Gospođo. -Hvala.
Draga. -Zaboga.
Hajde, ima nešto kraljevsko. -Stvarno smiješno.
Ajme. Prvo Predsjednik.
Vaše Veličanstvo. -Nema naklona. -Nema naklona.
Gospođo Kennedy. -Vaša Milosti.
Vaša Kraljevska Visosti. -Gospođo Kennedy.
Dobra večer, Vaše Kraljevsko Veličanstvo. -Bože.
Za ime Boga. -Gospodine Predsjedniče.
Gospodine Predsjedniče. -Vaša Milosti.
Nisu li dobili protokol? -Jesu!
Očito ga nije pročitao. -Dobro.
Hoćemo li? -Jackie.
Gdje misliš da ide? -Bog zna.
Gospođo Kennedy, naš premijer.
Osjećam da je išlo krivo na oko 10.000 različitih načina.
Vidio sam i gore. Iako nisam siguran kada.
Piće? -Molim vas.
Žao mi je, gospodine. -Kakva katastrofa.
Žao mi ga je.
Kažu da ga je Hruščov ponizio iza zatvorenih vrata.
Ismijao ga, tretirao poput dječaka.
Senzualnost. Ne idemo tako daleko. -Ne.
Ne, nećemo.
Kakva je bila?
Fantastična. Božanstvena. -Je li?
I strašno pametna. -Da.
Što radiš? -Želi obići mjesto.
Pa, onda ću ja. -Ne, mene je pitala.
Ne. Ovo je moja kuća. I ja ću to učiniti.
Gospođo Kennedy.
Sve u redu? Nadam se da moja žena ne uzrokuje previše nevolja.
Znate li da ste najsretniji čovjek na svijetu?
Da.
Iako meni ljudi stalno govore istu stvar.
Naravno. -Kamo idu? -Nemam pojma.
Ovo je krunidbena dvorana. U prvim godinama Kraljice Victorie,
ovdje su organizirani balovi i koncerti.
Sad se uglavnom koristi za prijeme, sastanke i fotografiranje vjenčanja.
Hoćemo li?
Ovo je galerija slika.
Ovo je moj pra-pra -pra-pradjed, George III.
On je kupio Buckinghamsku kuću 1761,
za svoju ženu, Kraljicu Charlottu. -Tko je ovo?
To je jedan od Pittova. Mlađi.
Poznat po nečemu, što je meni uvijek bilo simpatično.
Paralizirajuće sramežljivosti. Jedva je mogao pogledati ljude u oči.
A ipak je postao naš premijer.
Dobro to razumijem. Ja sam po prirodi također vrlo sramežljiva.
Ovo vodi do naših privatnih soba.
To je prečac.
Ovo je najprivatnije područje u cijeloj Palači.
Ovdje se čovjek osjeća ugodno. -Dobro to razumijem.
Čovjek mora negdje pobjeći.
Često se pitam kako je netko tko mrzi pozornost kao ja,
završio u akvariju zlatnih ribica poput Bijele kuće.
Vjerojatno postoji perverzna logika,
da sramežljiva osoba završi u takvoj situaciji.
Morate mi to detaljnije objasniti.
Sramežljiva osoba traži jakog zaštitnika.
Do sada mogu pratiti.
I takav karakter, često je netko, tko uživa u javnom životu.
Uspijeva u njemu. I prije nego što to shvatite, pretpostavljeni zaštitnik
postane razlog zbog kojeg ste izloženi.
Jackova ideja o nebu je gomila.
Kampanje, prikupljanje sredstava, govori. Tada on cvjeta.
On to voli, biti u središtu pažnje, razgovarati s 10.000 ljudi,
umjesto da bude sam. Sa mnom.
A koja je vaša ideja o nebu?
Ja volim biti sama. Rado idem na selo.
A kamo idete? -Na jednu farmu.
Glen Ora, sat vremena od Washingtona. -Maryland.
Virginia. -O, da.
Pozdrav, Stuarte. -Gospođo. -Jedu. - Da, gospođo. -Dragi Bože.
Zdravo, mali moji. -O, zdravo. Kako se zoveš?
Pa, to je Sugar. A ovo su njezini štenci.
Dođi ovamo, dođi ovamo, mali moj. Whisky i Sherry. -Zdravo.
Jako pametno da ste tako oprezni.
Doista je paradoks biti u situaciji,
u kojoj moram razgovarati s puno ljudi,
ali duboko u sebi, najsretnija sam sa životinjama. -Baš kao i ja.
Mislim da bi moja sestra bila, ako ne bolja, prirodnija Prva dama.
Moja također. Rođena kraljica.
Najveća britanska Kraljica. Po njezinu mišljenju.
Ne, stvarno mi se svidjela. Bila sam spremna mrziti je.
Ali na kraju sam bila potpuno zadivljena. Podsjetila me... -Na što?
Da izgled ponekad vara.
Onda ne znam o čemu je govorio Patrick. -Patrick?
Plunket. Upoznala sam ga u Tartuffeu. -Je li To restoran?
Kazališni komad. Jako poznat, francuski.
Znala sam to. -Jesi? -Da, to je klasična tragedija. -Farsa.
Od Pissarra. -Moliere.
Pissarro je bio slikar.
Kada si zadnji put bila u kazalištu? U galeriji ili pročitala knjigu?
O, ti si barbarka. -Hvala.
Što je s Patrickom? -Patrick je prošlog tjedna večerao u Radziwillisu.
Tvoja nova prijateljica gospođa Kennedy bila je ondje.
Nazvao me da mi kaže kako je slučajno čuo što govori.
I što je rekla? -Morat ćeš pitati Patricka.
Moram reći, zvučalo je malo nepristojno.
Znaš kako se riječi izokrenu kad se prepričava.
Sigurno nije istina.
Ne brini!
Gardisti! Svečani pozdrav!
Oružje na rame!
Oružje dolje!
Okrenite se!
Patrick. -Vaše Veličanstvo.
Lijepo da si došao.
Doista nije daleko. -Jesi li još odmah iza ugla? U vojarni Wellington? -Da.
Još uvijek putuješ zemljom da bi regrutirao najbolje školarce?
Da, činim to.
Čula sam da si sreo Prvu Damu.
Nedavno na večeri. -Koga? -Gospođu Kennedy.
Margaret je to spomenula. -Je li? -Da.
Pa, kako je bilo?
Dovoljno ugodno. Jednolično.
Znaš kakvo je u Radziwillu. -Ne znam.
Hrana je uvijek dobra. -Nisam pitala za hranu.
Zanima me što je ona rekla.
Patrick. Odrasli smo zajedno. I imali vrlo iskren i otvoren odnos.
Da, gospođo. -Da. Nemojmo prekinuti s tom navikom.
U redu.
Slučajno sam čuo Prvu Damu kako je rekla...
Trebao bih spomenuti da sam sjedio daleko.
Moguće je da sam krivo čuo. -Da.
...da ona Buckinghamsku Palaču smatra drugorazrednom,
ruševnom i tužnom. Da je poput zapuštenog provincijskog hotela.
I da odaje dojam umorne institucije,
za koju više nema mjesta u modernom svijetu.
Shvaćam.
I je li što rekla o meni?
Lilibeth. -Patrick. -Sjedio sam na drugom kraju stola.
Ali riječi koje mislim da sam čuo...
...da nam je šef države sredovječna žena.
Tako nezainteresirana, neinteligentna i neprimjetna.
Da nova Engleska, podređena uloga, nije iznenađenje već neizbježnost.
Pa, dobro.
Moramo je uskoro ponovno pozvati.
UK-TAJNI IZVJEŠTAJ
AMERIČKA TAJNA SLUŽBA IZVJEŠĆUJE...
...VRH KOMUNISTIČKE PARTIJE SOVJETSKOG SAVEZA...
Loše vijesti, i više od toga.
Što se tiče projekta Nkrumahove brane. Predsjednik Kennedy je izvan igre.
Zašto? -Amerika je zahtijevala da Gana prekine sve veze s Rusima.
Ali Nkrumah je jučer bio u Moskvi, primljen je u Lenjinovom uredu.
Uz najviše vojne počasti. I to od Hruščova osobno.
Što je sljedeće? -Ne znam. Volio bih da imam asa u rukavu.
Kao što je Predsjednik Kennedy imao svoju Prvu Damu u Parizu?
Zašto mene ne pošaljete?
Kamo?
U Ganu. Kao privatno putovanje. -Isključeno.
To je neprihvatljivo, gospođo. -Zašto? Posjet Krune Gani bio bi kompliment.
Prevelik kompliment. -Izgledat će kao da preferiramo Ganu.
Riskiramo udaljavanje od Nigerije, Sierra Leone, Tanganyike.
Izdvajajući Ganu, držat ćemo Nkrumaha daleko od Rusa i u Commonwealthu.
Kraljica se ne angažira u prljavoj politici.
Mogu li braniti Commonwealth kao njegova šefica? -Vaše veličanstvo.
Bilo bi nesigurno. Bilo bi provokativno.
Bila bi to, po mom mišljenju,
posve kriva procjena popeti se na taj avion.
"Putovanje nikako nije opravdano.
Nemoralno je, neustavno i neobranjivo, da Kraljica tamo ide."
Što sam trebala učiniti? Ništa?
Ja te ne bih poslao da igraš šah s lisicom poput Nkrumaha.
Samo si ciničan. -A ti si naivna.
Zadnji put kad si ga srela, on je bio samo Nkrumah.
Sad je on Lav iz Afrike, a Sovjeti igraju protiv Amerikanaca.
A ti si janje koje će lav pojesti.
Ostani kod kuće i budi ono što trebaš biti. -Marioneta?
Ustavna Monarhinja. -Marioneta. -Ako ti se sviđa.
Baš o tomu se i radi. Ne sviđa mi se.
Gospodine? Ona je ovdje.
Hvala. Kako lijepo.
Hoćemo li, gospođo?
Stanite. -Stanite. -Jedan trenutak molim vas, gospođo. -Da.
Novinari.
Vaše Veličanstvo. Gana vas pozdravlja. Ponizno. -Da.
Jako smo sretni što smo ovdje. -Naravno.
Natrag, natrag, natrag, natrag, natrag.
Spremni?
Hvala, Vaše Veličanstvo.
Hvala. -Dala si mu fotografiju koju je htio.
Doći će na sve afričke naslovnice i
sve druge afričke vođe će se gušiti od ljubomore. -Ako će pomoći.
Adeane ovdje. Spojite ga.
Imam sigurnu liniju za Ganu. -Da gospodine.
Mislio sam da je htio prekinuti svaki kontakt s Sovjetima.
Ne. -Vrijeme je, g. -Gospodo? Hvala.
Hvala. Van.
Halo?
Vaše Veličanstvo. -Premijeru.
Potvrđeno je da tim inženjera stigao u Ganu, kako bi radili na brani.
To su dobre vijesti, zar ne?
Amerikanci su se vratili. -Sovjetski inženjeri, gospođo.
Čini se da nas je Nkrumah sve okrenuo jedne protiv drugih.
Što? -Izigrao nas je. Bojim se da ste iskorišteni, gospođo.
Baš kao što smo se bojali.
Elizabeth! Što se dogodilo?
Dobra večer, gospodine Martin.
Radije to ne bih učinio. -Gospodine?
Želi biti sama.
Kaže da razmišlja.
Gospođo.
Što se događa?
Što namjeravaš? Elizabeth?
Da, ovdje je pukovnik Charteris. -Martin Charteris je na telefonu.
Situacija u Gani se pogoršava. Halo?
Što namjeravaš, Elizabeth?
Mislim da oboje razumijemo značenje ovog trenutka.
Da.
Razumijemo li i uvjete?
Čini se da pregovaraju.
Kakvo pregovaranje? -Izvucite je odande!
Vaše Veličanstvo?
Bože. -Što se događa?
Uzeo ju je za ruku.
Dva, tri, četiri.
Oni plešu.
Naša Kraljica pleše, gospodine.
S Afrikancem. -Što? Je li to dogovoreno? -Je li to dogovoreno?
Definitivno nije. -Što ona radi? -Što ona radi?
Teško je reći. Mislim da plešu foxtrot.
Plešu foxtrot, gospodine.
Dame i gospodo, čovjek kojeg s ponosno zovem 35. predsjednikom SAD-a.
Ali još sam ponosniji zvati ga svojim bratom: John F. Kennedy.
Hvala, Bobby.
Što danas znači biti Amerikanac?
Uspješan, moćan.
Povlašten. Sigurno.
Pa, ipak je i zabrinjavajuće.
Gledam oko sebe i vidim, naši ljudi su podijeljeniji nego ikada prije.
Zapravo, od građanskog rata,
nije bilo takvih promjena, takvih poskliznuća,
našeg morala i intelektualne snage.
Plijesan je prekrila naše agencije,
počevši od Washingtona, uvukla se u svaki kutak Amerike.
Previše nas je izgubilo naš put,
našu volju i naš smisao za povijesne ciljeve.
Vrijeme je za obnovu, novu generaciju vodstva.
Iscjeliteljsko vodstvo. Ali ništa ne možemo sami.
Zato molim svakoga od vas,
da budete pioniri u ovoj obnovi, u ovom procesu ozdravljenja.
U povratu velikih američkih vrijednosti:.
Slobode, tolerancije i jednakih mogućnosti.
Onda možemo promijeniti naš položaj
i odgovornosti kao vođa istinski slobodnog svijeta.
Bog vas blagoslovio sve i Bog blagoslovio SAD!
Hvala, gospodine. -Fantastično.
Učinila si ovu večer vrijednom.
Dame, ako želite da prijeđemo onamo? -Naravno.
Kada britanska Kraljica posjeti bivšu koloniju,
obično to ne donosi naslovnice u SAD-u.
Ali kad Kraljica Elizabeta pleše s bivšim... -Što je, dušo?
...bijela Monarhinja s afričkim vođom, svijet obraća pažnju.
Kao i ganački šef države, predsjednik Nkrumah.
Zadivljen tom gestom... -Sutra idem s djecom do Glen Ora.
Još nije vikend. -Srijeda je.
Dosta vikenda za mene. -Ne budi takva.
Uzimaš mi dostojanstvo i onda mi govoriš kakva moram biti.
Samo sam ti htio zahvaliti, to je sve.
Po drugi put u posljednjim tjednima bila si od pomoći,
u promjenama oko važnih pitanja vanjske politike.
Afrička država, koja se htjela baciti u ruke komunista,
mogla bi se okrenuti i držati se zapada.
Kakve to ima veze sa mnom?
Sumorna Kraljica "debeli gležnjevi?"
Što? -Njezino Veličanstvo tupost?
Nezainteresirana Kruna?
Očito, neke stvari koje si rekla na večeri u Londonu
o Kraljici Elizabet, čini se da ju je to potaknulo.
Bez tih uvreda nikad ne bi prkosila Vladi,
riskirala svoju reputaciju i otišao u Ganu,
vratiti predsjednika Nkrumaha na našu stranu, ali učinila je to.
Izvela je nevjerojatan štos s plesom.
I sve to zahvaljujući tebi. -Spremni su za vas, gospodine
Opusti se. Nije da ćeš naletjeti na nju u Glen Oru.
Ne u Glen Oru. Morat ću u London na povratku iz Indije i Pakistana.
Onda ti savjetujem, nemoj ići u Buckinghamsku Palaču.
Oprosti. U provincijski hotel. -Nije tako lako.
Njezina je sestra dogovorila ručak zadnji put.
O, to bi trebalo biti zabavno.
Ženska tuča. Radujem se punom izvješću.
Idemo, Bobby.
Uskoro ćemo postići visinu leta od 7.500 m.
Očekujemo jasne i mirne vremenske uvjete
za ostatak našeg leta u London.
Vaše Veličanstvo, daljnje međunarodne reakcije na putovanje u Ganu.
Pozitivne ili negativne? -Jako pozitivno, gospođo.
Dobro, samo nakratko.
Dakle...
The New York Times to naziva lukavim manevriranjem.
KRALJICA BLISTA U GANI Primjer besprijekorne i rizične politike.
Australci su impresionirani s vašom predanosti Commonwealthu.
I Illustrated London News ga naziva, izvanrednim osobnim uspjehom.
Likovanje ti ne pristaje.
Ganački tisak vas naziva socijalistkinjom.
Zaboga. -Još nešto. Prva Dama. Gospođa Kennedy.
Što s njom?
Njezin ured moli za audijenciju s Vašim Veličanstvom, 28. ožujka.
Zašto? -To nisu rekli.
Gdje je ručak? -U Buckinghamskoj Palači, gospođo.
Napravimo audijenciju u dvorcu Windsor.
Ponekad trebamo tvrđavu.
Windsor dvorac, gospođo.
Oči ravno!
Držite liniju!
Na desno, marš!
Napravite mjesta kraljičinoj gardi!
Lijevo, desno, lijevo... -Dobar dan, gospođo Kennedy.
Ovim putem, molim.
Lijevo, desno, lijevo, desno...
Ovuda, gospođo Kennedy.
Gđa Kennedy? Ovuda, molim.
Gospođa Kennedy, Vaše Veličanstvo.
Vaše Veličanstvo.
Hvala što ste me primili.
Gospođo Kennedy.
Sjednite.
Hvala.
Donesite čaj.
Molila sam da razgovaram s vama privatno prije našeg ručka u petak,
jer vam dugujem ispriku. -Zašto?
Mislim da obje znamo odgovor na to pitanje.
Hvala.
Na društvenom događanju nakon našeg posljednjeg sastanka
imala sam neke komentare.
Neke glupe komentare,
koje su vam vjerojatno prenijeli. -Doista nema potrebe za tim.
Izvješća o tomu da ste rekli neke stvari stigla su do mene.
I priznajem, na trenutak sam bila malo iznenađena,
jer ne odražavaju ono što sam shvatila kao duh našeg susreta.
Ali u ovom poslu, naučila sam, sigurno kao i vi,
ne uzimati stvari previše ozbiljno. Ljudi kažu stvari iz raznih razloga,
krivo ih citiraju, krivo ih shvate. Riječi se okrenu u nešto sasvim drugo.
I svi su uzrujani ili srditi.
Sigurno niste mislili ništa loše ili iz nepoštovanja. Mislim...
Zašto bi? Jedva se poznajemo.
Ipak, bilo je neoprostivo. Ne mogu vam pružiti ispriku.
Ali ako dopustite, htjela bih vam to objasniti.
Da, jasno. -Zadnji put kad smo bili u Londonu, Jack i ja smo se činili,
izvana, kao da smo na vrhu. -Da, moglo bi se tako reći.
Najslavniji i najpoznatiji par na svijetu. -Pa, istina je...
Tada sam patila od postporođajnih problema, nakon rođenja našeg sina.
I Jack je imao zdravstvenih problema.
Da smo bili pod stresom, bilo bi blago rečeno.
Kad smo došli u Pariz...
Priznajem, uživala sam, sjajiti tamo.
I onda, u Elizejskoj Palači...
Ja sam čovjek koji je pratio Jacqueline Kennedy u Pariz.
Uživao sam. -Jack nije mogao podnijeti što sam mu ukrala predstavu.
Iza zatvorenih vrata... -Mogu zamisliti.
Bilo je i drugih čimbenika.
Naš liječnik, Dr. Jacobson
rutinski nam priprema svoje "koktele" prije velikih putovanja.
Vitamine.
Ali i druge tvari.
Da bi nas podiglo ili smirilo.
Povodom te večere, dao mi je nešto.
Mali stimulans.
Rekla sam da trebam nešto za raspoloženje.
Mislim da mi je to razvezalo jezik.
A onda sam čula, da su vam rekli za neke od tih gadnih stvari.
Ne mogu vam reći koliko me to rastužilo.
Ideja da sam uzrujala nekoga, komu se toliko divim.
Jako lijepo od vas što to kažete. -Istina je.
Način na koji radite svoj posao, način na koji se nosite s pritiskom.
Osobne žrtve koje ste napravili.
Da ne spominjem vašu smirenost i dostojanstvo.
Za mene kao ženu, to je tako inspirativno.
I ono što ste upravo učinili u Gani. Bilo je nevjerojatno.
Trebala sam reći da nisam mnogo učinila u Gani.
Popela sam se u avion i odletjela.
I to samo zato što sam potpuno beskorisna u usporedbi s vama.
Htjela sam se natjecati s vama.
Ako išta, ja sam ta, koja vama duguje veliku zahvalnost.
Ali nisam.
Samo sam sjedila.
Pustila sam ju da govori. -I uživala si u svojoj pobjedi. -Da.
I što sad očekuješ od mene? Bukvicu? -Zar je nisam zaslužila?
Ne. -Ali bila je tako slomljena.
I krhka i izgubljena.
Ispravno si postupila.
Uvrijedila te, sve nas, i nisi svetica.
Ne. -To znamo.
U tim je venama led, kad treba biti. -Da.
Onda trostruka zdravica za to.
Dajte gas! Nastavite, gospođo, na brdo.
Gospođo. -Što je bilo? -Trebaju vas u kući.
Dobro.
Što se događa? -Nemam pojma, momče.
Nešto se dogodilo.
Gospođo.
Bila je prava ludnica.
Ljudi su vrištali i bacali se, kad su čuli pucnjeve.
Reporteri su vidjeli predsjednika Kennedyja
kako leži u autu. Muškarci i žene su vrištali.
Vidjela se krv na predsjednikovoj glavi.
To je sve što imamo iz Washingtona u ovom trenutku.
Vraćamo se na Radio Newsreel u Londonu.
Pozdrav, London, Upravo sam čuo iz Dallasa,
da je predsjednik još živ, ali u kritičnom stanju.
Očito je pogođen u glavu.
Guverner Teksasa, John Connally, pogođen je u prsa.
Gospođa Kennedy je plakala i pokušala držati muževu glavu.
Kad su novinari došli do auta, on je jurio u bolnicu.
Potpredsjednik Lyndon Johnson bio je u autu iza predsjednika.
Predsjednik Kennedy prima transfuzije krvi.
Međutim, jedan od pozvanih svećenika,
dao je Posljednji Sakrament Predsjedniku Kennedyju.
Gospođa Kennedy i gospođa Connally su zaprepaštene,
ali su pokraj kreveta svojih muževa.
Mrtav je.
Jučer poslijepodne... -Nisi li rekla koliko je bila nesretna u braku?
...njegovo tijelo. Gospođa Kennedy...
Da. -...pratila je mrtvog predsjednika.
Na njezinoj odjeći još je... -Tako je to s nesrećom. -Nezamislivo.
Katkad se mora nešto gore dogoditi,
kako bi čovjek shvatio, da je zapravo bio sretan.
...prebačen u bolnicu ispred tisuća ožalošćenih,
koji su u nevjerici i potreseni, kao i cijeli naš narod.
Još nosi istu odjeću. -Posljednja počast...
Nisu joj mogli naći nešto drugo?
Lijes s Predsjednikom prenesen je... -Sva je krvava.
Rodbina i prijatelji pratili su gđu Kenedy. -Ne, mislim da je to namjerno.
...prije no što se tijelo premjesti na Rotundu Capitol.
Zadnji dan u životu prvog katoličkog predsjednika SAD-a. -Kamo ideš?
Lyndon Johnson dao je prisegu u avionu Air Force Onea,
za manje od 100 minuta nakon službene smrti predsjednika Kennedyja.
On preuzima posao kao 36. Predsjednik... -Vaše Veličanstvo.
Michael. Želim da u kraljevskom domaćinstvu
bude tjedan dan žalosti. -Ovo je vrijeme žalosti.
I htjela bih da zvone zvona u Westminster Abbeyju.
Gospođo, običaj nalaže da zvona zvone samo...
...kad umre član Kraljevske obitelji. Znam.
Ali želim da zvone. Svake minute. Sat vremena. -Molimo za vašu pomoć.
Od 11 do 12 sati.
Da, gospođo. -...pridružili se Predsj. Johnsonu u molitvi za Božju pomoć.
Da svi pronađemo svjetlost i nadu u mraku dana koji leži ispred nas.
Draga gospođo Kennedy
Obrada by: www.exyu-subs.tk Prijevod: Zaboravko