A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Végezetül egy hír innen, Londonból. „Senki sincs biztonságban?”
Felbolydult a királyi ház a férfi miatt, aki Erzsébet királynő elé járult,
meghívás és bejelentés nélkül, a királynő hálószobájában, éjszaka.
Megvágta magát egy törött ablaknál, és vérfoltokat hagyott a királynő ágyán.
A tegnapi betolakodónak sikerült átjutnia egy komoly elektronikus riasztórendszeren,
a palotaőrségen és a rendőrökön is.
A férfi a 30 éves Michael Fagan.
A rendőrség szerint Fagan egy kerítésen átmászva jutott be
a palota 51 hektáros udvarára éjszaka.
Felmászott egy ereszcsatornán, majd egy ablakon át hatolt be.
Eljutott a királynő első emeleten található hálóterméig.
Tíz percen át beszélt, másfél méterre ülve a királynőtől.
Aztán kért egy cigarettát.
Az anyja szerint említette egy Erzsébet nevű barátnőjét,
aki ebben a kerületben él.
Az eset megrázta Angliát.
A Scotland Yard biztonsági vizsgálatot indít a palotában.
Mrs. Thatcher ma sietve visszatért a képviselőházba,
a belügyminiszter bejelentése előtt.
A képviselőház csodálja,
hogy őfelsége milyen nyugodtan kezelte a helyzetet.
A királynő látszólag zavartalanul folytatja feladatai ellátását,
dacára a példa nélkül álló, súlyos fenyegetésnek,
melyet a betolakodó jelentett.
Az incidens két kérdést hagyott az udvari tudósítókban.
„Hogy az ördögbe sikerült bejutnia, és miről beszélgettek?”
FAGAN
HÁROM HÓNAPPAL KORÁBBAN
Mrs. Thatcher szerint kormányának koherens politikai programja van
Anglia átalakítására a következő években.
Azt mondom, nem számít a háttered, hogy honnan jöttél,
mert ha értékesnek bizonyulsz a gazdaság számára,
ha hozzá tudsz járulni,
ha képes vagy mások érdekében növelni a jóléteden…
Menj a picsába!
…teremtenek munkahelyeket,
a sikeres emberek,
akik bizonyítják, hogy mindenáron boldogulni akarnak.
A miniszterelnök célja, hogy a nemzet új erőre kapjon…
Még több hírrel jelentkezünk.
- Jól vagy, haver? - És te?
Jó reggelt!
Nemrég elsüllyedt a General Belgrano argentin cirkáló.
Az első jelentések szerint akár ezer áldozat is lehet,
és ez jelentősen megingatta
az Angliát támogató nemzetközi közvéleményt.
Következő!
- Megint én. - Név?
Michael Fagan.
Dolgozott az elmúlt két hétben?
Két hetente bejövök ide,
és kéthetente mindig megkérdezi ugyanazt.
Dolgozott az elmúlt két hétben?
Az Olimpiai Bizottság elnöke voltam, majd pár napig az ENSZ főtitkára.
Következő!
Dolgozott az elmúlt két hétben?
Miből éljek meg? A nagy semmiből?
- Vigyázz magadra! - Később találkozunk.
Bill!
Helló, haver! Hogy vagy?
- Jól. És te? - Megvagyok.
Megvan még az a haverod, tudod…
hogyishívják, amelyik kápéban fizet?
Igen. Munkát keresel?
Ha tudsz bármit, elvállalom.
Ez kinek az ecsete?
- Bárkié. Használd! - Itt is van!
Rendben, fiúk. Haladjunk!
- Ha hamar végzünk, hamar iszunk. - Egészség!
Huszonnyolcas bézs…
Életem színe.
Egy pohár fehérbort kérek.
- Helló! - Helló, jól vagy?
Mit adhatok?
Mi a baj?
Itt van Michael.
Hol?
Maradj itt!
Mit művelsz? Mondtam, ne gyere ide!
- Beszélnünk kell a lakásról! - Ne ma este!
- Hogy vannak a gyerekek? - Jól vannak. Most menj!
Ki ez a pöcs?
- Ne légy bunkó! - Ki?
Valaki, aki dolgozik, és gondoskodik a gyerekeidről.
- Menj! - Kibaszott pöcs!
Az vagy!
- Ne kezdd! - Akarsz valamit?
- Talán igen! - Igen?
- Kérlek! - Nem érsz annyit.
Vagy talán csak nem vagy elég tökös.
Ne… Kuss legyen!
Mit pofázol? Tökös vagyok.
Mondok neked valamit! Ő tudna mesélni a tökeimről.
Elég volt ebből, jó?
Lássuk, baszd meg!
- Gyerünk, baszd meg, csináld! - Gyere, baszd meg!
Gyerünk, baszd meg!
Elég! Michael, menj el, jó?
Ki gondoskodik a kurva kölykeidről?
- Kibaszott pöcs! - Elég!
Akkor gyere, baszd meg!
Miniszterelnök!
Nagy örömmel számolhatok be róla,
hogy Déli-Georgia múlt heti visszafoglalása után
a csapataink még több katonai akciót valósítottak meg.
A légierő Vulcan bombázógépe és a kísérőgép
sikeres légi bombázásokat hajtott végre a főváros közelében.
Áldozatok?
Nincsenek.
Az ellenséges csapatok ellentámadást indítottak,
de egy argentin Canberra és egy Mirage bombázót
sikeresen lelőttek a Harrier vadászrepülőink.
Azt hiszem, határozottan kijelenthetjük, hogy fordult a kocka,
és hamarosan visszafoglaljuk a Falkland-szigeteket.
A miniszterelnök ma eljött hozzám.
- Remélem, vörös szőnyeggel fogadtad. - Miért?
Mindenki ellenezte a falklandi háborút,
de ő hitt benne, hogy sikerülhet, és közel a győzelem.
Az ő győzelme.
Végre azt csinálja, amire évek óta várunk.
Mit is?
Ő végre erős kézzel vezeti az országot,
évekig tartó hibás irány és alkalmatlan vezetők után.
Megint felhozta a biztonsági kérdést, amivel feldühített.
- Miért? - Még magasabb falakat szeretnél?
A nép álljon még távolabb, ha közéjük megyünk?
Örömmel találkozom a polgárainkkal,
és rengeteget tanultam tőlük.
Emlékszel, mit tanított nekünk Lord Altrincham.
Huszonöt évvel ezelőtt azt tanácsolta, hogy legyünk átláthatóbbak.
Elérhetőek. Engedjük le a felvonóhidat.
Nem tűnik helyesnek újra felhúzni.
Igen. Kesztyűt fel!
Kiválasztottuk és felkészítettük
a nagyközönség alkalmas tagjait a találkozóra.
De nincs kérdés, se valódi beszélgetés?
- Nem, asszonyom. - Akkor essünk túl rajta!
Íme Mr. és Mrs. Barrowclough-t.
- Helló! - Felség!
- És ön? - Biztonsági tiszt.
- Remélem, itt mindent rendben talál. - Abszolút.
Csütörtökön ráér?
Mrs. Wallace, a Nőjogi Intézet alelnöke Surrey-ben.
Üdvözlöm! Azért van ideje sütni is?
Ó, igen!
A viktoriánus nagyanyám nevelt fel.
Kemény munkára tanított minket.
Arra tanított, hogy fejlesszük magunkat. Hogy legyünk önállóak.
Következő!
Megtanultuk, hogy a tisztaság Istennek tetsző erény.
- Megint én. - Név?
Bond. James Bond.
Dolgozott az elmúlt két hétben?
Nemzetközi kémként.
Hírszerzés. Kémelhárítás. Merényletek.
Seggfej!
Van egy kérdésem. Ki a főnöke?
Panaszt akarok tenni.
Ha igazságtalannak érzi az eljárást, forduljon parlamenti képviselőjéhez,
aki továbbküldi a parlamenti ombudsmanhoz.
Maga a kibaszott seggfej!
ZÁRVA
Következő!
Míg az ön által elindított folyamat végighalad a gazdaság többi részén,
egyik következménye a nagyon magas munkanélküliség,
amely egyre csak nő.
Nem, ez… Megfogalmazhatom másképp?
Pont, mintha egy ápoló gondoskodna egy betegről.
Melyik a jobb ápoló?
Amelyik együttérzéssel árasztja el a beteget?
„Semmi baj, kedvesem, jól van.
Feküdjön nyugodtan! Én ön elé hordom az ételt.
Hozom a papírjait. Jól van, feküdjön csak szépen!
Vigyázok magára.”
Vagy az az ápoló, amelyik azt mondja, „Gyerünk! Szedje össze magát!
Tudom, hogy tegnap műtötték.
Ideje lábra állni, és tenni néhány lépést.
Így van, kedvesem. Nagyon jó!
Most nyomás vissza, holnap folytatjuk!”
Melyik a jobb ápoló?
Azt tudom, melyik hasonlít jobban önre!
RICHARD HASTINGS PARLAMENTI KÉPVISELŐ
Miben segíthetek…
Mr. Fagan?
Beszélni akartam valakivel a rendszerről.
- Milyen rendszerről? - Erről. Angliáról.
Mi az, ami zavarja a rendszerben?
Igazságtalan és szégyen az egész.
Itt az áll, hogy jelenleg munkanélküli. Mivel foglalkozik egyébként?
Festő-dekoratőr vagyok, de mostanában nem sok munka van.
Talán mert ahelyett, hogy új lakásokba fektetnének be,
amiket kifesthetnék és berendezhetnék,
a nőstényördög minden pénzt egy teljesen felesleges háborúra költ.
Tudnia kell, hogy támogatom a háborút.
Tudja, mennyibe kerül?
Pontosan tudom. A kormány közzétette az adatokat.
Miért költ több mint hárommilliárd fontot
egy vadidegenek elleni háborúra, ahelyett, hogy a saját családjáról gondoskodna?
Mert a Falkland-szigetek megszállása egy idegen hatalom jogellenes tette volt,
mert Galtieri tábornok egy fasiszta bűnöző,
és mert a Falkland-szigetek lakói brit állampolgárok,
akik brit felségterületen élnek.
De köszönöm az észrevételt,
máris feljegyzem.
- Dehogy jegyzi. - De igen.
Nem, nem fogja.
Felírtam, Mr. Fagan.
Muszáj volt kitennie róla egy képet? Mintha Törökországban vagy Irakban lennék.
- Ő a főnököm. - Választóként én vagyok a főnöke.
- Rám szavazott? - Most viccel!
Bocsásson meg, ha nem tekintem a főnökömnek!
Margaret Thatcher a Konzervatív Párt vezetője,
aminek tagja vagyok,
és ezért a főnökömként gondolok rá.
Tetszik önnek?
- Tessék? - Lefogadom, hogy beindítja.
Attól tartok, lejárt az időnk.
Nem fejeztem be.
Ha továbbra is hangot adna a tiltakozásának,
a szavazatával vagy békésen utcára vonulva jogában áll megtenni
egy civilizált demokráciában.
Ha beszélni akarok róla valakivel, kihez forduljak?
Az ellenzék vezetőjéhez.
Ő feltehet neki kérdéseket a képviselőházban heti kétszer.
Ha ez nem sikerül, a királynőhöz.
Keddenként privát megbeszélést tartanak.
Miért nem ugrik be a Buckingham-palotába megkérdezni?
Őrség!
Balra át, lépés indul!
Bal, jobb!
Őfelsége, a királynő fogadja a tisztelgést,
amely a királynő születésnapi parádéjának kulcsfontosságú eleme.
A testőrhadosztály zászlós díszszemlét tart.
Azok, akik otthonról követik, és a szerencsések, akik jelen lehetnek
egy nemzetként ünneplik ezt az örömteli eseményt.
Mondanom sem kell, hogy én és kormányom miniszterei
aggodalommal tapasztaljuk…
Hetvenkettes.
Második ablak.
Kérelem egyszeri juttatásra lakásfelújítás céljából?
- Igen. - Kifejtené részletesebben?
Oké. A feleségem elhagyott.
Értem.
A gyámhatósághoz fordultam,
mert szeretném, ha én is láthatnám a gyerekeimet.
Értem.
De látták a lakást, és előbb fel kell újítanom.
Helyre akarom hozni a vízkárt.
Nem ön a főbérlő.
A feleségem a főbérlő, de elhagyott. Most mondtam el.
Ön kell legyen a főbérlő,
hogy felmerülhessen a kifizetés. Az önkormányzatnál próbálta?
Nem. Ideküldtek magához.
Nézze! Ha ez nem rendeződik, nem láthatom a gyerekeimet.
Az önkormányzatnál kell elintéznie.
…rendeztük a ránk maradt külföldi adósságok nagy részét.
Gyorsan! Bejött egy férfi. Egy betolakodó.
- Mi? - A királynő hálóterménél van.
- Nyomás, gyorsan! - Lámpákat fel!
Oké.
- Itt látták? - A folyosó másik végén.
- Váljunk szét! - Tiéd a háló!
- Nézz be az ágyak alá! - Az ablakokat is!
- Betörhetett egyet. - A fürdőszoba tiszta.
- A háló tiszta. - Gyorsan, az öltözőt is!
- Semmi nyoma. - Az öltöző tiszta.
A bizonyítékok szerint a férfi, vagyis feltételezzük, hogy férfi,
a látogatói főbejáratnál átmászott a kerítésen, fel egy ereszcsatornán,
és be egy ablakon a háztartás vezetőjének irodájába.
Onnan végigment az északi és az átvezető galérián,
át a képcsarnokon, majd be az ajándékszobába…
ahol megivott egy üveg bort.
Tessék?
Egy Vache Johannisberg rizlinget.
Hat fontot ér.
És eltört egy festett vázát, amit Guyana elnöke ajándékozott önöknek.
Emlékszem arra a vázára.
Egy rettenetes, rózsaszín kis valami,
amit kék férgek díszítenek.
Azok nem férgek, hanem Guyana három fő folyója.
Essequibo, Berbice és Demerara.
És egy furcsa kacsa.
- A nemzeti madár, a búbostyúk. - Igen.
Miért nem állították meg?
Erre nincs magyarázat.
Lehet, hogy a behatolás időpontja, este 9 óra körül,
lehetővé tette, hogy besurranjon.
Emellett úgy tűnik,
hogy meghibásodott a palota riasztórendszerének egy része,
és a második emeleti ablak nem volt jól bezárva.
Tudjuk, mit akart?
Fogalmunk sincs, uram, mi volt a célja.
Szerencsésnek mondhatjuk magunkat, hogy a királynő épp Windsorban volt.
De ha eljut a híre a Downing Streetre,
úgy vélem, fel kell készülnünk egy alapos biztonsági felülvizsgálatra.
- Jézusom! - Szóval még nem tudnak az esetről?
Még nem, asszonyom.
Az üggyel egyelőre a londoni rendőrség foglalkozik,
de hamarosan átadják a belügyminisztériumnak.
Muszáj tudniuk erről?
Nem feltétlenül, ha eltekinthetünk az üveg bor elemelésétől,
és a guyanai váza megsemmisítésétől.
Akkor ezzel lezártnak tekinthetjük az ügyet?
Különben a Downing Street biztosan túlreagálja,
és tele leszünk riasztókkal, kamerákkal, rendőrökkel.
A palota már így is börtönszerű.
Igenis, asszonyom!
- Sam, gyere ide! - Akkor rajta!
Nagy ugrás.
- Gyerünk! - Mit mondtam?
Ha visszamész, megint ez lesz.
Ne túl magasra!
Jó kislány!
Chris!
- Vidd el őket! Menj anyuhoz! - Ő a lányom.
- Ne már! - Mi ez?
Derek, hagyd abba!
A gyerekeid előtt, mi?
Megijeszted őket. Miért csinálod ezt, Michael?
Elég volt?
Az ég szerelmére!
Ez egy játszótér!
Menj haza, Mike!
- Semmi baj. Vége. - Büszke vagy magadra?
Hagyj minket békén! Nincs szükségünk rád!
Három font egy karton.
Van Embassy, Bensons…
Két Bensont kérek.
Mid van, haver?
A múlt csütörtökön, délután három körül történt eset fényében
az a döntés született,
hogy a gyermekei az édesanyjuk állandó felügyelete alatt maradnak.
Továbbá…
a gyermekek érdekeit szem előtt tartva
többé nem léphet kapcsolatba velük.
Megértette?
Tegnap este a csapataink elérték Port Stanley határát,
és válaszul az argentin csapatok nagy része letette a fegyvert.
A tudósítások szerint az argentinok fehér zászlót lobogtatva megadták magukat.
Úgy tűnik, Anglia biztos lehet a győzelemben.
A királynő a Buckingham-palotában várja a miniszterelnököt a szokásos találkozóra.
A palota szóvivője szerint őfelsége…
Britből nem lesz soha rab!
Légy úr, Britannia,
bárhol zúg a hab!
Britből nem lesz soha rab!
Maggie, Maggie, Maggie!
Amikor belevágtunk,
jöttek a tétovázók és a nyúlszívűek,
akik azt hitték,
már nem vagyunk képesek arra, amire valaha képesek voltunk. Tévedtek.
- Még valamit? - Nem, köszönöm.
Anglia visszanyerte az önbizalmát,
és többé nem nézünk vissza.
Mrs. Thatcher diadalittasan közölte a képviselőkkel ma délután,
hogy a Falkland-szigetek jövője mostantól kizárólag Anglia kezében van.
A terület újra brit fennhatóság alá került, mondta,
aztán a következőkre figyelmeztetett:
„Tudja meg minden nemzet, hogy a brit felségterületeket
tisztességesen megvédjük.”
A kijelentést hangos tapssal fogadták.
Mrs. Thatcher népszerűsége drámaian megnőtt
a legújabb felmérések szerint.
- Jó reggelt! - Nem sietted el!
Bármi jelentenivaló?
- Nem, ez egy csendes este. - Tipikus éjjeli műszak, mi?
Holnap találkozunk.
Jó reggelt, Bobo!
Mit csinálsz? Még túl korán van.
Jó, ha ragaszkodsz hozzá.
- Ki maga? - A nevem Michael.
- Kifelé! - Nem kell tőlem félnie, esküszöm.
Fegyveres rendőr van az ajtó előtt.
Nem, nincs.
Helló?
Mit akar? Ha pénzt…
Nem. Nem akarok semmit.
Csak beszélni akarok önnel, ennyi.
Elmondani, hogy mi folyik az országban.
Mert vagy nem tudja, vagy nem érdekli.
Persze, hogy érdekel.
Nagyon is érdekel. Hogy mondhat ilyet?
- Ne csinálja, kérem! - Durva, buta…
- Ne érjen hozzám! Hahó! Segítség! - Elég!
Csak… adjon egy percet, rendben?
Összeszedem magam, elmondom, amit akarok, és megyek.
- Nincs cigarettája? - Nincs. Undorító szokás.
Tudom.
Gondoltam, jót tenne önnek, ha találkozna egy hétköznapi emberrel,
aki nyíltan elmondja az igazságot.
- Sok hétköznapi emberrel találkozom. - Nem igaz.
Mindenki a legjobb arcát mutatja. Hajbókolnak. Nem hétköznapi viselkedés.
- És ez az? - Az lesz, ha meg tudok nyugodni.
Vérzik.
Tényleg? Biztosan megvágtam magam.
Hol tudnám…
Fürdőszoba. Az az ajtó.
A leggazdagabb nő a világon, és nem elektromos.
- Micsoda? - A fogkeféje.
Ilyen ez az egész hely.
Flancosabb, mint gondolnánk, és mégis lepukkant.
Lepukkant?
Igen. A folyosók és a dísztermek? Megdöbbentő.
Lepattogzott festék, hámló tapéta, foltok.
- Dekoratőr. Szemet szúrt. - Ez a foglalkozása?
Festő-dekoratőr.
Fel kéne vennie.
Egy üveges is jól jönne.
Ezúttal betörtem egy ablakot.
Legutóbb is maga volt?
- Igen. - Mi ütött magába?
- Ez magánterület. - Nem. Ez állami tulajdon.
- De birtokháborítás. - Ami nem bűntett.
Ha nem lopok el semmit.
Múltkor ellopott egy üveg bort.
Csak hogy legyen bátorságom beszélni önnel.
Mert már minden mást megpróbáltam.
Leveleket írtam, beszéltem a képviselőmmel.
Frászt sem ért az egész.
A demokrácia délibábja.
Ezért eljöttem önhöz, az államfőhöz.
Ön az utolsó reményem. Aki tényleg tehetne valamit.
Mit szeretne, mit tegyek?
Mentsen meg tőle minket!
- Kitől? - Thatchertől.
Tönkreteszi az országot.
Több mint hárommillió a munkanélküli.
Többen, mint a világválság óta bármikor. Ez nem bántja?
De rettenetesen bánt.
De én nem tehetek semmit.
Aki ennyi időt eltölt a pozíciómban,
látja, hogy egy nemzet sorsa milyen gyorsan és gyakran változik.
Munkanélküliség, gazdasági válság, krízis, háború.
Ezek a dolgok mindig helyrebillennek maguktól.
Az országok talpra állnak. Az emberek is. Mert muszáj nekik.
Én is ezt gondoltam.
Hogy majd talpra állok.
Aztán nem sikerült.
Először a munka apadt el, aztán az önbizalmam.
Aztán… elapadt a szeretet a feleségem szemében.
Aztán elkezd tűnődni az ember, hogy hova lett?
Nem csak az önbizalmam és a boldogságom, de…
Azt mondják, pszichés problémáim lettek. Nincsenek. Csak szegény vagyok.
Az állam segíthet ezeken.
Milyen állam?
Az államnak annyi.
Ez a nő lerombolta, sok mással együtt, amiről azt hittük, támaszt jelenthet.
A közösségi érzés, az egymás iránti kötelességtudat.
A kedvesség.
Mind eltűnik.
Szerintem túloz.
Az emberek még mindig kedvesek egymáshoz,
és még mindig befizetik az adót.
Ez a nő meg elkölti egy felesleges háborúra,
és kijelenti, hogy újra pozitív a közhangulat.
Eközben minden, amitől tényleg jól érezzük magunkat,
a munkához való jog, a betegséghez való jog,
az öregedéshez való jog, a jog, hogy gyengék legyünk és emberiek,
nincs többé.
Azt hiszi, maga kivétel,
de szemet vetett a maga állására is. Munka nélkül marad.
Biztosíthatom, hogy Mrs. Thatcher elkötelezett monarchista.
De elnöki hatalomra éhezik, és ebben az országban
egy elnök és egy államfő nem fér meg egymás mellett.
Majd meglátja! Elvette a munkánkat, és a magáét is elveszi.
Ki az?
Ilyenkor szokták hozni a reggeli teámat.
Tessék!
- Jól van? - Minden rendben, köszönöm.
De azért hívja a rendőrséget.
Messziről jött?
York Way.
- A King's Cross mögött. - Csodás.
Ugye?
Nem kifejezetten.
Szeretne még mondani nekem bármit?
Nem.
Köszönöm.
Őszintén remélem, hogy nem kerül túl nagy bajba emiatt.
Köszönöm.
Nos, viszlát!
- Ne érjen hozzá! - Semmi baj.
Észben tartom, amit mondott.
Rendben, vigyük le!
Kifelé!
Most jöhet a tea.
Igen, asszonyom!
A belügy megerősítette,
hogy egy férfi átjutott a Buckingham-palota biztonsági rendszerén,
és besétált a királynő hálótermébe, ráadásul kétszer is.
Már megkezdődött a példátlan mulasztás kivizsgálása,
és a további részletekbe beavatták a hitetlenkedő képviselőházat.
A belügyminiszter tudatában van annak,
hogy a brit polgárokat mélységesen megdöbbentette és megrázta,
hogy előfordulhatott ilyesmi,
és hogy a belügyminiszter megjegyzése,
miszerint a „biztonsági rendszer nem kielégítő”
az év legnagyobb csúsztatása?
Szerintem senkit nem rázott meg annyira az eset, mint engem.
Úgy vélem, olyasmit kell majd hallanunk…
- Rendet! - Várunk Mr. Dellow jelentésére.
A kormány és a londoni rendőrség nevében,
rettenetesen sajnálom.
Országos szégyen, hogy az Egyesült Királyság királynője
bajkeverők és lázongók áldozatává válhat,
akik nem szégyellnek erőszakhoz folyamodni.
Nem volt erőszakos.
Az egyetlen személy, aki megsérült Mr. Fagan betörése során, az ő volt.
És bár lehet, hogy zaklatott lélek,
de talán nem egyedül ő tehet arról, hogy a munkanélküliség áldozata,
ami több mint kétszer akkora, mint három éve, amikor hivatalba lépett.
Ha ideiglenesen magas a munkanélküliség, asszonyom,
az a szükséges mellékhatása a gyógymódnak,
amelyet a brit gazdaságnál alkalmazunk.
Nem kéne vigyáznunk, hogy ez a gyógymód, mint valami rettenetes kemoterápia,
nehogy megölje a beteget, akit meg kéne gyógyítania?
Ha a Mr. Faganhoz hasonló polgárok küszködnek,
nem közös felelősségünk segíteni nekik?
Mi van a morális gazdaságunkkal?
Ha fel akarjuk lendíteni az országot,
kénytelenek leszünk elhagyni
a közös felelősség elavult és félreértett fogalmait.
Különálló férfiak és nők vannak,
és vannak családok.
A saját érdekeiket néző emberek, akik próbálnak javítani a helyzetükön.
Ez a motor, ami hajt egy nemzetet.
Az apám nem hagyatkozhatott az államra, ha a vállalkozása csődbe megy.
A veszély, hogy tönkremehet,
és kötelességtudata a családja iránt vezetett a sikeréhez.
Talán nem mindenki olyan rendkívüli, mint az apja.
Látja, ez az, amiben nem értünk egyet.
Én azt mondom, mindenkiben megvan a lehetőség.
Még egy Mr. Faganben is?
Mr. Fagan már más kérdés.
Két különböző orvos is megállapította,
hogy skizofréniában szenved.
Ha az állapota miatt mentesül a büntetőeljárás alól,
akkor egy szép, biztonságos elmegyógyintézetben gondoskodnak arról,
hogy többé ne jelentsen veszélyt másokra.
Most, ha megbocsát,
mennem kell.
Hová?
A győzelmi menetre a belvárosba.
Győzelmi menet?
Igen, asszonyom.
Most nyertünk meg egy háborút.
Jó reggelt kívánunk a londoni Royal Exchange elől.
Az emelvényről a főpolgármester és a miniszterelnök integet.
A főpolgármester jobbján, vagyis balján, nekünk jobbra
Sir Terence Lewin, főtengernagy.
A miniszterelnöknek tisztelegnek az uralkodó helyett. Nem zavar?
Nem. Nem mondhatnám.
Ez az ő pillanata. Hadd élvezze ki!
Érdekes.
Micsoda?
Hogy téged mennyire felzaklat.
Szerintem túl sokat gondol magáról,
és most a fokozott biztonság…
Próbál megvédeni téged.
Mitől?
Az őrültektől.
- Hétköznapi emberek. Az alattvalóim. - Ugyan már!
Az a férfi nyilvánvalóan őrült volt.
És bolond.
De jó értelemben, mint Lear bolondja.
Ne gyere nekem a shakespeare-i meglátásaiddal!
De nem a Conqueror, amely elsüllyesztette az argentin Belgrano cirkálót,
jelentősen lerövidítve ezzel a tengeri háborút.
Azt állítják, a Conqueror valójában…
Sajnálom, hogy nem voltam ott, hogy megvédjelek.
Szörnyen érzem magam.
Folyton mellettem vagy, és ennél sokkal többet teszel értem.
De köszönöm.
Gyanítom, Mr. Fagan örül, hogy az ablakon át nem nálad landolt.
Igen.
Az egy egészen más beszélgetés lett volna.
Igen.
LETARTÓZTATÁSA UTÁN
MICHAEL FAGANT HATÁROZATLAN IDŐRE BEUTALTÁK
A LIVERPOOLI PARK LANE-EN TALÁLHATÓ ELMEGYÓGYINTÉZETBE.
HÁROM HÓNAPOT TÖLTÖTT OTT.
A MAI NAPIG LONDONBAN ÉL.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya