EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Och nu London, med rubriken: "Går ingen säker längre?"
Det har blivit bråk om en man som hade en audiens med drottningen,
oinbjuden och oanmäld, i drottningens sovrum mitt i natten.
Mannen skar sig på ett fönster och lämnade blodfläckar på drottningens säng.
Gårdagens inkräktare tog sig förbi såväl ett avancerat larmsystem
som palatsets vakter och polis.
Mannen identifierades som den 30-åriga Michael Fagan.
Enligt utredningen klättrade han över stängslet
in på palatsets 200 000 kvadratmeter stora ägor.
Han klättrade uppför ett stuprör och tog sig in genom ett fönster.
…tog sig in i drottningens privata sovrum på första våningen.
I tio minuter satt han två meter från drottningen och pratade.
Sen bad han om en cigarett.
Enligt modern hade han nämnt en flickvän vid namn Elizabeth i sydvästra London.
Incidenten har chockat Storbritannien och lett till en Scotland Yard-utredning.
Mrs Thatcher skyndade tillbaka till underhuset idag
inför inrikesministerns uttalande.
Huset beundrar Hennes Majestäts lugn i situationen.
Drottningen har upprätthållit sina plikter till synes opåverkad,
trots det makalösa och allvarliga hotet
som inkräktaren utgjorde.
Incidenten får de sakkunniga att ställa sig två frågor:
"Hur i hela friden tog han sig in?" och: "Vad talade de om?"
TRE MÅNADER TIDIGARE
Enligt mrs Thatcher har regeringen en flerårig politisk plan
för att fullborda Storbritanniens omvandling.
Jag hävdar att ens bakgrund inte spelar nån roll,
för om man visar sig vara värdefull för ekonomin,
om man kan bidra,
om man kan öka sitt välstånd för andras bästa…
Dra åt helvete!
…de driftiga som skapar jobb,
de framgångsrika, de som visar framfötterna.
Premiärministerns mål är att få fart på landet…
Fler nyheter följer.
-Tjena, kompis. -Tjena.
God morgon.
Tidigare idag sänktes den argentinska kryssaren General Belgrano.
Det talades om ett tusental dödsoffer,
vilket fick det internationella stödet för Storbritannien att vackla.
-Nästa. -Nästa, tack.
-Jag igen. -Namn?
-Michael Fagan. -Har du jobbat de senaste två veckorna?
Jag kommer hit varannan vecka och svarar på exakt samma frågor.
Har du jobbat de senaste två veckorna?
Jag satt i olympiska kommittén
och var generalsekreterare för FN ett par dagar.
Nästa.
-Har du jobbat de senaste två veckorna? -Vad ska jag leva på? Luft?
-Ha det bra. -Vi ses.
Bill!
Hej. Hur är det?
-Okej. Själv, då? -Inte illa.
Jo, är du fortfarande vän med den där…
-Han som betalar kontant? -Ja. Letar du efter jobb?
Jag tar vad som helst.
Vems borstar är det?
-Allas. Ta dem bara. -Där är han!
Okej, grabbar. Jobba på nu. När vi blir klara
-väntar puben. -Tack.
Beige nummer 28…
Mitt livs färg.
Jag tar ett glas vitt vin.
-Hej! -Hej! Är allt bra?
Vad önskas?
Vad är det?
Michael är här.
Var då?
Stanna här.
Vad gör du? Du skulle hålla dig borta.
-Vi måste prata om lägenheten. -Inte ikväll.
Hur mår barnen?
Bra. Gå nu.
-Vem är nollan? -Var inte oförskämd.
Nån som jobbar och sköter om dina barn.
-Gå nu. -Vilken jävla nolla.
Din jävla nolla!
-Ge dig. -Vill du ha en omgång?
-Kanske det! -Jaså?
-Snälla. -Inte värt det.
Eller så har du ingen stake! Ingen… Håll käften!
Stake? Visst har jag stake.
Och hon vet allt om min stake.
-Det räcker nu. -Kom då, för fan!
-Kom igen, då!
Kom då, för fan!
Vänta! Gå istället, Michael.
Vem tar hand om dina jävla barn?
-Jävla nolla! -Sluta!
Kom då, för fan!
Premiärministern.
Det gläder mig att säga
att efter återtagandet av Sydgeorgien förra veckan
har våra styrkor trappat upp insatsen.
Flygvapnets bombplan Vulcan och ett medföljande plan
har framgångsrikt utfört räder nära huvudstaden.
-Några dödsoffer? -Nej.
Fiendestyrkor försökte gå till motangrepp,
men en argentinsk Canberra och en Mirage sköts ner av våra Harrier-plan.
Vi kan nog vara säkra på att vinden har vänt,
och att återerövringen är inom räckhåll.
Jag träffade premiärministern idag.
-Rullade du ut röda mattan? -Hur så?
Alla var emot insatsen på Falklandsöarna,
men hon trodde på den och nu är segern inom räckhåll.
Hennes seger.
Hon gör det vi har väntat åratal på att nån ska göra.
Vadå?
Leder nationen med beslutsamhet
efter åratal av inkompetens och vanskötsel.
Hon tog upp säkerheten på palatset
-och jag blev arg. -Varför det?
Vill du omges av ännu högre murar? Eller att folk ska stå ännu längre bort?
Jag träffar gärna vanligt folk och har lärt mig mycket av dem.
Minns du vad lord Altrincham lärde oss?
För 25 år sen fick vi rådet att bli mer transparenta.
Mer tillgängliga. Att hissa ner vindbryggan.
Det känns fel att hissa upp den igen.
Då så. På med handskarna.
Vi har förberett några lämpliga personer ur allmänheten som ni kan träffa.
Men inga frågor eller samtal?
-Nej. -Då får vi det överstökat.
Mr och mrs Barrowclough.
-Hej. -Ers Majestät.
-Vad jobbar ni med? -Säkerhetsfrågor.
-Ser ni brister här idag? -Inga alls.
Är ni hemma på torsdag?
Mrs Wallace, vice ordförande för Women's Institute…
-Hej. Har ni ändå tid att baka? -Javisst!
Jag uppfostrades av en sträng farmor.
Vi fick lära oss att arbeta hårt.
Man skulle ständigt bättra sig. Man lärde sig att klara sig själv.
Nästa.
Man lärde sig att renlighet var en dygd.
-Jag igen. -Namn?
Bond. James Bond.
Har du jobbat de senaste två veckorna?
Internationell spion. Spaningsarbete. Kontraspionage. Lönnmord.
Nolla.
Jag har en fråga. Vem är din chef? Jag har ett klagomål.
Tala med din parlamentsledamot om du känner dig felbehandlad.
Han kan hänvisa vidare till ombudsmannen.
Det är du som är en jävla nolla.
STÄNGT
Nästa!
Den ekonomiska processen är igång,
men verkar leda till hög arbetslöshet.
Den ökar fortfarande.
Nej, det… Jag kan säga så här.
Det är som sköterskor och sjuka patienter. Vilken sköterska är bättre?
Den som kväver patienten med sympati…
"Det gör inget, raring. Såja.
Ligg där du, så kommer jag med mat.
Jag kommer med tidningen. Såja. Vila dig du.
Jag sköter om dig."
…eller sköterskan som säger: "Seså. Ta dig i kragen.
Du blev opererad igår, men nu är det dags att gå några steg.
Såja, vad bra.
Vila nu, så fortsätter vi imorgon"?
-Vilken sköterska är bättre? -Jag vet i alla fall vem ni är mest lik.
RICHARD HASTINGS PARLAMENTSLEDAMOT
Hur kan jag stå till tjänst, mr Fagan?
Jag vill prata med nån om systemet.
-Vilket system? -Det här. Storbritannien.
Vad är det med det som stör er?
Det är orättvist och vanvördigt.
Det står att ni är arbetslös. Vad har ni för yrke?
Jag är målare, men det är ont om jobb.
Istället för att investera i nya hem som jag kan måla och dekorera,
lägger djävulskvinnan allt på ett onödigt krig.
Jag stöttar kriget fullt ut.
-Vet ni vad det kostar? -Ja, siffrorna är offentliggjorda.
Varför lägger man tre miljarder pund
på att kriga mot främlingar,
istället för att ta hand om sina egna?
För att invasionen var en olaglig gärning av en främmande makt,
för att general Galtieri är en kriminell fascist
och för att öborna är britter som bor på brittisk mark.
Men tack för era anmärkningar, som jag ska notera.
-Nej, det lär ni inte göra. -Jo.
Nej.
Det är noterat, mr Fagan.
Måste ni ha en bild på henne här? Det är som att vara i Turkiet eller Irak.
-Hon är min chef. -Jag som väljare är er chef.
-Röstade ni på mig? -Ni måste skämta.
Ursäkta, men jag ser inte er som min chef.
Margaret Thatcher leder det konservativa partiet, som jag tillhör.
Därför ser jag henne som min chef.
-Gillar ni henne? -Va?
-Ni tänker säkert snuskiga tankar. -Nu är tiden tyvärr ute.
Jag är inte klar.
Om ni vill fortsätta protestera,
kan ni göra det på valdagen eller fredligt på gatan.
Det har ni rätt till i en demokrati.
Men vem ska jag prata med om henne?
Oppositionsledaren.
Han frågar ut henne i underhuset två gånger i veckan.
Annars får det bli drottningen.
Hon träffar premiärministern varje tisdag.
Titta förbi palatset och fråga henne.
Vakter!
Rättning vänster, framåt marsch!
Vänster, höger…
Här hedrar trupperna Hennes Majestät drottningen
i ett centralt ögonblick i den årliga födelsedagsparaden.
Medlemmarna i Household Division troppar fanan,
medan de som ser på hemifrån, liksom de som blivit inbjudna att delta,
låter firandet ena dem alla som en nation.
Såväl jag som alla regeringens ministrar är djupt oroade…
Nummer 72. Lucka 2.
En ansökan för en enstaka utbetalning för renovering?
-Ja. -Kan ni berätta lite mer?
Okej. Min fru har lämnat mig.
Okej.
Jag har pratat med socialtjänsten, för jag vill kunna träffa mina barn.
Okej.
Men de tycker att lägenheten måste renoveras.
Det finns vattenskador att fixa.
Lägenheten står inte på er.
Den står på min fru,
men hon har som sagt lämnat mig.
Den måste stå på er
om vi ska överväga att betala. Har ni talat med kommunen?
Nej. De sa åt mig att komma hit.
Om jag inte löser det här får jag inte träffa mina barn.
Ta upp det med kommunen.
…betalat av stora delar av utlandsskulderna vi ärvde.
Hallå!
Fort! Det är en man här inne!
-En inkräktare! -Va?
Vid drottningens sovrum.
-Skynda på! -Tänd lamporna.
Okej.
-Var det här han var? -På andra sidan.
-Sprid ut er! -Kolla sovrummet.
-Kolla under sängarna. -Kolla alla fönster.
-Han kan ha krossat ett. -Ingen i badrummet.
-Ingen här. -Kolla påklädningsrummet!
-Inga spår. -Ingen här.
Bevisen tyder på att han,
vi antar att det var en man,
klättrade över räcket vid Ambassadörsingången,
uppför ett stuprör och in genom ett av husmästarens fönster.
Sen gick han genom östgången, korsgången,
och genom bildgalleriet till presentrummet…
…där han drack en flaska vin.
Va?
En Vache Johannisberg Riesling.
Värderad till sex pund.
Han slog sönder en målad vas,
en gåva från Guyanas president.
Jag minns den vasen.
Det är en ful rosa tingest
med blå maskar på.
Inte maskar, utan Guyanas tre största vattendrag.
Essequibo, Berbice och Demerara.
Och en underlig anka.
-Nationalfågeln, hoatzinen. -Jaha.
Varför stoppade ingen honom?
Ingen kan förklara det.
Det är möjligt att tidpunkten, niotiden, kan ha gjort det lättare för honom.
Det verkar också som om några av larmsystemen inte fungerade,
och att fönstret på andra våningen inte var stängt.
Vet vi vad han ville?
Nej, sir, vi vet inget om motivet.
Men som tur var befann sig drottningen här på Windsor.
Men när Downing Street får höra om detta
får vi nog räkna med en grundlig säkerhetsgenomgång.
Menar du att de inte vet om det?
Inte än.
Ärendet ligger hos polisens A-distrikt,
men har ännu inte vidarebefordrats till inrikesministern.
Måste de få veta?
Nej,
inte om vi kan bortse från vinstölden och den sönderslagna vasen.
Kan vi säga att saken är utagerad?
Annars överreagerar Downing Street
och fyller stället med larm, kameror och poliser.
Det känns redan som ett fängelse.
Ja, drottningen.
-Kom, Sam. -Seså.
Ett högt hopp.
-Seså. -Vad sa jag?
Tänker du göra om det?
Inte för högt nu.
Duktig flicka.
Chris!
-Ta dem. Gå till mamma. -Det är min unge.
-Ge dig. -Vad gör du?
Sluta, Derek!
Inför barnen och allt!
Du skrämmer dem. Varför gör du så här?
Har du fått nog?
För guds skull!
Det är en lekplats!
Gå hem med dig!
-Såja. Det är över. -Är du stolt nu?
Lämna oss ifred! Vi behöver dig inte.
Tre pund per limpa.
-Jag har Embassy, Benson… -Två Benson.
Vad har du?
Med tanke på torsdagens incident
har det beslutats
att modern bör få permanent vårdnad om era barn.
Dessutom anser man att det är förenligt med barnens bästa
att ni inte ska ha nån kontakt med dem.
Förstår ni?
Igår kväll nådde våra styrkor utkanten av Port Stanley,
vilket fick stora delar av de argentinska styrkorna att lägga ner sina vapen.
Enligt rapporter viftar argentinarna nu med vit flagg.
Storbritanniens seger tycks vara säkrad,
så drottningen har återvänt till palatset för sitt möte med premiärministern.
Enligt en talesman är Hennes Majestät…
Britten kan ej bli en slaf
Styr, Britannia
Britannia, styr på haf
Britten kan ej bli en slaf
-Maggie, Maggie, Maggie! -Hej, hej, hej!
När det började
fanns det de som tvivlade och var räddhågsna,
såna som inte trodde
att vi kunde göra som förr. Men de hade fel.
-Behöver ni nåt mer? -Nej, tack.
Storbritannien är fullt av självförtroende nu
och vi kommer inte att blicka tillbaka.
Mrs Thatcher var jublande glad idag
när hon berättade att Falklandsöarnas framtid
åter ligger i britternas händer.
Storbritanniens styre är återinrättat, sa hon,
och fortsatte med en varning: "Varje nation ska veta
att brittiska territorier världen över kommer att försvaras."
Uttalandet togs emot med applåder.
Mrs Thatcher har sett sin popularitet öka dramatiskt
i de senaste mätningarna.
-God morgon. -Vilken tid det tog.
Nåt att rapportera?
Nej, det har varit lugnt. Ett typiskt nattskift.
Vi ses imorgon.
God morgon, Bobo.
Vad gör du? Det är för tidigt.
Okej, om du envisas.
-Vem är du? -Jag heter Michael.
-Ut härifrån! -Ni behöver inte vara rädd.
-Det står en beväpnad vakt utanför. -Nej.
Hallå?
-Vad är du efter? Pengar? -Nej. Jag är inte ute efter nåt.
Jag vill bara prata med er.
Jag vill berätta vad som pågår här i landet.
-Vet ni inte eller bryr ni er inte? -Självklart bryr jag mig.
Jag bryr mig mycket. Att du ens säger så.
-Låt bli att… -Så ovänligt och dumt…
-Rör mig inte! Hjälp! -Sluta!
Bara lyssna en liten stund, okej?
Jag säger det jag vill säga, så går jag sen.
-Ni råkar inte ha en cigg? -Nej. En vidrig ovana.
Ja, jag vet.
Jag tänkte att det vore bra om ni fick träffa nån normal,
-som kan berätta hur läget är. -Jag träffar vanligt folk hela tiden.
Nej, för alla ni träffar sköter sig exemplariskt.
Bugande är inte normalt.
-Är det här det? -Kanske, om jag lugnar ner mig.
Du blöder.
Gör jag? Jag måste ha skurit mig.
Var kan jag…
Badrummet. Den dörren.
Rikast i världen, och så är den inte elektrisk!
-Vilken då? -Tandborsten.
Det är just det. Stället är finare än man tror,
-och samtidigt mer nedgånget. -Nedgånget?
Ja. Korridorerna och salarna…
Chockerande.
Färgen flagar, tapet som släpper, fläckar…
-Inredare. Jag ser sånt. -Jobbar du som det?
Jag är målare. Ni borde anlita mig.
Ni behöver en glasmästare också.
Jag slog sönder en ruta.
-Var det du förra gången också? -Ja.
-Varför då? Det är privat egendom. -Nej. Den är statlig.
-Du inkräktar ändå. -Det är inget brott.
Inte om jag inte stjäl nåt.
Du stal en flaska vin sist.
Bara för att våga prata med er. För jag har provat allt annat.
Jag har skrivit brev
och talat med min parlamentsledamot. Helt meningslöst.
En illusion av demokrati.
Därför kom jag till er,
vårt statsöverhuvud.
Ni är min sista utväg. Ni kan faktiskt göra nåt.
-Vad vill du att jag ska göra? -Rädda oss från henne.
-Vem då? -Thatcher. Hon förstör landet.
Vi har över tre miljoner arbetslösa.
Fler än under depressionen. Bekymrar det er inte?
Jo, mycket, men vad ska jag göra åt det?
Jag har haft min ställning länge och sett hur snabbt allt kan förändras.
Arbetslöshet, lågkonjunktur, kriser, krig…
Allt sånt brukar reda ut sig till slut.
Länder hämtar sig. Människor också.
-För att de måste det. -Det trodde jag också.
Att jag skulle hämta mig. Men så blev det inte.
Först sinade jobben, sen självförtroendet.
Sen sinade kärleken i min frus ögon.
Och då undrar man
vart allt tog vägen.
Inte bara ens självförtroende eller lycka, utan ens…
Nu påstår de att jag har psykiska problem, men jag är bara fattig.
-Staten kan hjälpa till med sånt. -Vilken stat?
Staten finns inte längre.
Hon har nedmonterat den
och allt annat man trodde att man kunde räkna med.
Känslan av samhörighet och skyldigheter gentemot andra.
En känsla av vänlighet. Allt försvinner.
Nu överdriver du.
Folk är fortfarande vänliga mot varann, och de betalar fortfarande skatt.
Men hon lägger pengarna på ett onödigt krig
och meddelar att det nu känns bra igen.
Samtidigt har allt som verkligen får oss att må bra,
rätten att arbeta, rätten att vara sjuk,
rätten att vara gammal,
rätten att vara bräcklig, att vara människa…
Allt är borta.
Ni kanske tror att ni klarar er, men hon vill åt ert jobb också.
Mrs Thatcher är en hängiven monarkist.
Hon har makthunger som en president,
och ett land kan inte ha både ett statsöverhuvud och en president.
Hon har gjort oss arbetslösa. Hon kommer att göra samma sak mot er.
Vem är det?
De kommer med mitt morgonte så här dags.
Kom in.
-Är allt bra? -Bara bra, tack.
Men be polisen komma hit.
Har du rest långt?
Från York Way.
Bakom King's Cross.
Vad fint.
Är det fint?
Nej, inte direkt.
Är det nåt mer du vill säga?
Nej.
Tack.
Jag hoppas att de inte är för hårda mot dig.
Tack.
Adjö, då.
-Rör henne inte! -Ingen fara.
Jag ska komma ihåg det du sa.
Ut!
-Kan jag få en kopp te nu? -Ja.
Inrikesministeriet har bekräftat att en man har tagit sig förbi vakterna
in i drottningens sovrum inte mindre än två gånger.
Det är ett makalöst misslyckande och en utredning har redan inletts.
Underhuset trodde knappt sina öron i eftermiddags.
Är inrikesministern medveten om
att allmänheten är chockerad och uppskakad
över att detta kunnat hända,
och att inrikesministerns kommentar om "otillräcklig säkerhet"
måste vara årets underdrift?
Jag vågar nog påstå att ingen blev mer chockad
eller uppskakad än jag.
Jag tror att vi helt enkelt måste invänta…
-Tystnad! -…mr Dellows rapport.
Å regeringens vägnar,
och även polisens, ber jag verkligen om ursäkt.
Det är genant för oss som nation att vår drottning
utsätts för bråkstakar och oppositionella som tar sig friheten att ta till våld.
Han var inte våldsam.
Den enda som skadades vid inbrottet var mr Fagan själv.
Och han må vara en plågad själ,
men det är inte bara av egen beskyllan. Han har drabbats av arbetslösheten,
som är dubbelt så hög nu än när ni kom till makten för tre år sen.
Arbetslösheten är tillfälligt hög,
men det är en ofrånkomlig biverkning
av medicinen vi behandlar den brittiska ekonomin med.
Då får vi se upp så att medicinen,
likt en del förfärliga cellgifter, inte dödar patienten som ska botas.
Om såna som mr Fagan har det svårt, är det väl vår plikt att hjälpa dem?
Vad hände med vår moraliska ekonomi?
Om vi ska få ordning på landet,
måste vi se till att överge
ålderdomliga och felaktiga uppfattningar om samhälleliga plikter.
Det finns individuella män och kvinnor, och det finns familjer.
Människor med egenintresse, som strävar efter nåt bättre.
Det är motorn som driver nationen.
Min far kunde inte räkna med staten om företaget gick omkull.
Det var just risken att bli ruinerad
och plikten gentemot familjen som drev honom att lyckas.
Alla kanske inte är lika märkvärdiga som er far.
Ni förstår…
Det är där vi är olika.
Jag tror att alla har det inom sig.
Även en sån som mr Fagan?
Mr Fagan är en annan sak.
Två olika läkare har gjort bedömningen att han lider av schizofreni.
Om han slipper åtal på grund av det,
kommer ett trevligt och säkert mentalsjukhus se till
att han inte längre utgör nån fara.
Nu får ni ursäkta mig.
-Jag måste gå. -Vart då?
Till segerparaden i finansdistriktet.
Segerparaden?
Javisst.
Vi har precis vunnit ett krig.
God morgon från Royal Exchange i London.
På salutstationen ser vi borgmästaren och premiärministern vinka.
Till höger om borgmästaren, från oss sett, står flottamiralen Sir Terence Lewin.
Premiärministern hedras, inte monarken. Gör det dig inget?
Nej, det kan jag inte påstå. Det är hennes stund. Låt henne njuta.
-Men det är intressant. -Vadå?
-Att det stör dig så mycket. -Jag tycker att hon går saker i förväg.
-Och all ökad säkerhet… -Hon försöker skydda dig.
Mot vadå?
Mot galningar.
-Vanliga människor. Mina undersåtar. -Ge dig.
Mannen var uppenbarligen från vettet.
Och dåraktig.
Ja, men på ett bra sätt, som Lears narr.
Kom inte dragande med Shakespeare nu.
Men inte Conqueror, som sänkte den argentinska kryssaren Belgrano
och kortade ner kriget betydligt.
Vi har fått höra att Conqueror är…
Förlåt att jag inte var där och skyddade dig.
Det känns hemskt.
Du finns vid min sida hela tiden och gör mycket mer än skyddar mig.
Men tack.
Mr Fagan är nog lättad över att han inte valde ditt fönster.
Ja.
Då hade samtalet blivit ett annat.
Ja.
EFTER GRIPANDET
TOGS MICHAEL FAGAN IN PÅ PARK LANES MENTALSJUKHUS I LIVERPOOL PÅ OBESTÄMD TID.
HAN VAR INTAGEN I TRE MÅNADER.
HAN BOR KVAR I LONDON.
Undertexter: Love Waurio