A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Itt jönnek a törzsvendégek.
A szőrmék és gyémántok díszszemléje.
Kíváncsi vagyok, hányan tudnak a színfalak mögötti feszültségről.
Néhányan ezer fontot fizettek egy jegyért.
A fellépőknek nincs más hátra,
mint megigazítani a sminkjüket, felöltözni,
esetleg enni egy szendvicset, ülni és izgulni.
Úgy hallottuk, hogy a királyi autó mindjárt ideér.
A királynő állítólag perceken belül megérkezik.
Épp időben, a királyi autó megáll az ünneplő tömeg mellett.
A királynő, a ma este igazi sztárja,
kilép a vörös szőnyegre,
ahol Lord Delfront, a népszerű impresszárió üdvözli,
az előadóművészeket támogató jótékonysági alap elnöke.
Ma este találkozik
a szórakoztatóipar és a királyi család egy jó cél érdekében.
Ez a tiéd, Annette!
Joan Collins a Dinasztia tévésorozatból.
Nagy mosoly Edinburgh hercegétől.
Jól van, George!
És most a nemzeti himnusz.
Elkezdődött, ugye?
Isten óvja kegyes királynőnket
Éljen soká nemes királynőnk
Jól van, Katherine. Tessék!
Ez a tiéd, Nerissa!
Isten óvja a királynőt
Jó kislány! Lenyelted?
A legszebb ajándékaiddal
Ügyes vagy!
Hogy vagy?
Halmozd el őt bőséggel
Mindjárt lámpaoltás.
Uralkodjék soká
Védje meg törvényeinket
És mindig adjon okot
Hogy hangosan, szívből énekeljük:
Isten óvja a királynőt!
AZ ÖRÖKÖSÖDÉSI ELV
- Igyunk a Royal… - Variety Show-ra!
Ajándékot is hoztam ma este.
Pletykát.
A kedvencem.
Gonosz?
Nagyon.
Egy híres emberről szól?
Igen. De meg kell kérnem, hogy tartsa titokban.
Ne szemérmeskedj!
Azt majd én eldöntöm, ha elmondtad.
- Asszonyom! - Dazzle!
Nem veszi komolyan.
Honnan tudod?
Ez egy hatalmas titok.
Gyakorlatilag államtitok.
Én…
Csupa fül vagyok.
És szem.
- És ajkak. - Rendben.
Azt mondta, ajkak?
Szívesen huncutkodnék.
Igen, azt látom.
Asszonyom, nagyon élveztem az elmúlt pár hónapot.
- Akárcsak én. - És a bensőséges viszonyunkat.
- Nem csak bensőséges. Intim. - Istenem!
Kérem!
Volt idő, amikor a férfiak, akiket szerettem, elhagytak más nőkért.
Most az egyházért hagynak el.
Kicsoda?
- Derek Jennings. - Dazzle?
- Igen, Dazzle. - Mit műveltél vele?
Egy kissé beleszerettem.
Margit!
Colin Tennant szerint hihetetlen alakok vagyunk,
és a közbiztonság érdekében mindenáron távol kell tartani minket egymástól.
Mint a nitrogént és a glicerint. De…
Olyan jóképű!
Igen.
Mindenkihez van egy rossz szava,
amit imádok.
És… meghatóan sebezhető.
És mivel ugyanolyan tünékenynek találja a boldogságot, mint én,
megvitatjuk, milyen különböző módszerekkel keressük az örömöt és nyugalmat.
Egy frissítő séta.
- Nálad lehet, hogy beválik. - Mindig.
De lehet, hogy másoknak nem elég.
És Dazzle megtalálta azt, ami neki leginkább beválik.
Mégpedig?
A papság.
- Katolikus papság? - Igen.
A második ok, amiért nem illett hozzád.
És mi az első?
Nos, tudod…
másik csapatban játszik.
- Dazzle? - Igen, híres róla.
Biztos?
De néha úgy néz rám…
Fejtsd ki!
Hatalmas, rajongással teli szemekkel.
Ez azért lehet, mert hercegnő vagy, ő meg egy megveszekedett sznob.
Ennyire hülye lennék?
Vagy kétségbeesett?
- Nem tetszik, ahogy köhögsz. - Semmi baj.
Egy ideje fájlalod a mellkasodat.
Rá kellett volna jönnöm abból, hogy folyton az operába akart menni.
Margit hercegnőt diagnosztikus műtétnek vetik alá
a Royal Brompton Kórházban.
Az 54 éves hercegnő, akit ma délután vittek be,
valószínűleg csak jó pár nap múlva kapja meg az eredményt,
de udvari források szerint eddig nem szenvedett konkrét betegségtől.
A kórház nem ad ki további részleteket a hercegnő állapotáról.
Állítólag Margit hercegnő 60 cigarettát szív naponta,
amit elleneznek…
Ezt inkább kikapcsolom, jó? Egy kicsi…
Margit hercegnő kórházban marad…
Margit hercegnő rendben lesz.
Margit hercegnő jó kezekben van.
- Jól vagy, Katherine? - John. Gyerünk!
- Ne makrancoskodj! Gyere! - Katherine, gyerünk!
Jól van.
Ideje lefeküdni!
A babának most már aludnia kell.
Mind együtt.
Ez az!
Csicsikálunk, Katherine! Ez a te ágyad.
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, Eduárd
Boldog szülinapot
Szép volt!
Isten éltessen, Katherine!
Gyerektéren ez a család csak páros számokban tud gondolkodni.
Őszintén mondhatom, hogy sosem akartam négyet.
Egy pár bőven elég lett volna nekem, de a főnök a sarkára állt,
és egy kemény tárgyalás után
egy lisszaboni jachton, a viharban…
- Emlékszel? - Igen.
Jött még kettő.
A másodosztály!
Igen, a tartalékosok!
Akik nagyon különlegesek.
Nem mintha az első alom ne lett volna az, de rájuk számítottak.
Kötelesség volt.
Míg a második kettő forrása…
Gyönyört akartam mondani, de talán nem ez a jó szó,
Anna arcából ítélve.
- Mi is az a szó, amit keresek? - Öröm?
Pontosan.
Öröm.
Megbékélésben fogantak,
és összefűztek mindannyiunkat, hatalmas örömöt okozva.
Emeljük poharunkat!
Biztos?
Gyerünk, Margó!
Nyugalom!
Isten éltesse…
Bocsánat, hogy is hívnak?
A legkisebb csemetét, drága Eduárdot!
- Boldog szülinapot! - Köszönöm.
- A nagy szelet kéne? - Igen!
Nem eheted meg mindet. Elég lesz.
Félbevágom.
Mivel ez a húgod születésnapja,
te kapod a legnagyobb szeletet.
Nem láttátok?
Emlékszem a keresztelője napjára.
- Fordítva. - Ne játssz!
- Játszhatok rajta? - Ne csináld!
Van egy fotó rólunk a babáinkkal.
Igen.
Úgy fogtad, mintha bombát tartanál.
Mogorva voltál, mert épp előtte szörnyen összevesztetek Tonyval.
Ő nem volt hozzád való.
Arra jutottam, hogy nincs olyan férfi, aki hozzám való lenne.
- Ne mondd ezt! - Nem, igaz.
A szerelem gyöngéd csók a többségnek.
Számomra a legélesebb fejszéjét tartogatja.
Készen állok egy új fejezetre.
Férfiak nélkül,
cigaretta nélkül, és…
Asszonyom?
Végre készen állok rá…
hogy arra koncentráljak, amiben még sose csalódtam.
Mi lenne az?
Mi.
A helyem a királyi családban.
A kötelességem.
Szóval térden állva járulok eléd
egy ismerős kéréssel.
Bízz rám minél nagyobb felelősséget!
Minél több feladatot és munkát.
A húgod akkor tud a felszínen maradni…
ha úgy érzi, van értelme.
- Mekkora a feje! - Nevetségesen festesz.
Szervusz!
És üdv neki is.
- Fenség! - Nem zavarunk, ugye?
Nem, egyáltalán nem. René délben jön.
Új udvarló?
Nem, új fodrász.
Szintén a másik csapatból.
Ezen kívül semmi dolgom, tényleg.
Hatalmas, tátongó ürességként nyúlik el előttem a nap.
Szóval…
miért jöttetek?
Nem lehet jó hír, különben Lurchöt nem hoztad volna el.
Az 1937-es régenstörvényről szeretnénk beszélni önnel,
amely felsorolja a királyi család rangidős tagjait,
akik hivatalos alkalmakon képviselhetik az uralkodót.
Igen, tudok erről. Évek óta rendszeresen helyettesítem.
Igen.
De meg van szabva, összesen hány ilyen családtag lehet.
Csak hat.
Folytassa!
Eduard herceg nemrég betöltötte a 21. életévét,
és ezzel elérte a rangidős kort,
és az uralkodó gyermekeként
ő előrébb szerepel a trónöröklési rendben, mint ön.
Így tehát önnek…
le kell mondania az államtanácsos szerepéről.
Ne vedd el tőlem ezt! Ez mindenem.
- Margit! - Semmi értelme.
Én érettebb vagyok és bölcsebb, a tapasztalatról nem is beszélve.
Eduárd egy kisfiú. Egy éretlen, haszontalan kisfiú!
Lehet, de a szabály az szabály.
Így lesz időd a gyógyulásodra koncentrálni.
Magunkra hagyna?
Menjen!
Nem akarok több időt.
Nem látod?
Az idő megrémít.
Rettegéssel tölt el.
Szeretném…
Szeretném kitölteni valamivel.
- Ott vannak az érdeklődési köreid. - Ugyan már!
- És barátaid. - Barátok!
Akik érnek is valamit, már torkig vannak velem.
- A jótékonyság. - A szervezetek sem akarnak.
Már nem, mióta itt van nekünk a walesi hercegné,
aki fiatalabb, kedvesebb és szebb.
- Nem. Ez senkinek sem kell. - Ó, Margó!
Egyetlen dolgot kértem tőlem.
Hogy hadd dolgozzak.
Egy célt. Méltóságot.
Igen, és ha rajtam múlna, az egészet neked adtam volna,
az egész parádét, örömmel, az első perctől.
De nem én döntök.
- Szóval el kell viselnünk. - Nem.
Nekem kell elviselnem, nem neked. Nekem!
Ne!
Anne!
Üdv, asszonyom!
- Minden rendben? - Nem.
Mivel kifogást emeltem Marcosék ellen,
nagy balhé kerekedett az igazgatótanácsban.
„Miféle igazgatótanács?”, kérdezed, jogosan.
Mivel a sziget egy cég, ezért van igazgatótanácsa.
Hallottál már ekkora badarságot? És ez senkinek sem érdeke.
Isten hozta, fenség!
Asszonyom?
Száraz vagyok.
Ebédelünk?
Csodálatos ez a hely.
Látnod kellett volna fénykorában.
Most már szomorúan fest. Elhanyagolt, tönkrement.
Nézd ezeket a rákollóvirágokat!
Az egy gyapotfa?
Igen.
„A kertészek számára kihívást jelent a metszése.
Fürge ujjak kellenek hozzá.”
Roddy.
A kertész vagy az elhanyagoló?
Sajnos mindkettő!
Köszönöm.
Diana megint terhes.
Gratulálok!
Azt gondolnánk, ez feldobja az embert.
Ehelyett még mélyebb szomorúság telepedett mindkettőnkre.
Alig találkozunk egymással, és ha mégis, többet veszekszünk, mint valaha.
Annyira lehangoló és káros.
És nem maradt más választásom… minthogy másnál vigasztalódjak.
Szerintem mind tudunk erről.
Nem, nem Camilla.
Ő egy…
szakember.
Egy terapeuta, segít helyrebillenni.
Egy agyturkász?
Margó néni, nem hívhatod így őket.
Segített?
Nem lett tőle rosszabb.
Nem valami nagy bók.
Azért hoztam fel, mert megígértem Anne-nek,
hogy arra biztatlak, te is keress fel valakit.
Összefogtatok ellenem?
Törődünk veled.
Miért nem próbálod ki Londonban? Anne talált egy jó szakembert.
Felháborító, hogy királyi méltóságként nekem kell elmennem hozzá.
Azt hiszem, ez a folyamat része,
hogy a páciens elfogadja a páciens szerepét.
A gyógyulás csak akkor kezdődhet meg, ha csökken a felsőbbrendűség-érzet.
Milyen felsőbbrendűség?
Annyira lecsúsztam a királyi ranglétrán, hogy gyakorlatilag kaszton kívüli vagyok.
Megjöttünk.
Egyszer már jártam terápiára
a Lord Snowdonnal kötött házasságom kezdetén.
Az a probléma…
Nos, nagyon ellenzem az egészet.
Szánalmasnak tartom. Sért minden belém nevelt elvet.
Milyen elvek ezek?
Önsajnálattal nem jutunk messzire.
Egyszerűen csak tovább kell lépni.
Nos, ez az átlagos hozzáállás.
És egyúttal elég elavult is.
Átlagosnak és elavultnak nevezett?
Mert ez nem lenne túl jó kezdés.
Miért akarja újra megpróbálni?
Asszonyom.
Mert…
Szégyellem bevallani, de egy kissé…
lehangolt vagyok…
már jó ideje.
És…
ez a jelenlegi mélypont…
úgy tűnik, ellenáll minden…
kísérletnek, amivel megpróbáltam túljutni rajta.
Tudomása van olyan közvetlen családtagról,
aki mentális betegséggel küzd?
A walesi herceg. Vannak hullámvölgyei.
De ezt nem nevezném betegségnek. Ilyen a házasság.
A gloucesteri herceg, a nagybátyám.
Időről időre megzuhant.
Csak azért kérdezem, mert szakmabeli kollégák révén tudok…
a nővérekről.
Nővérek?
Milyen nővérek?
Ekkor mesélt az unokatestvéreinkről.
Elsőfokúak, Katherine és Nerissa Bowes-Lyon.
Harmadik és ötödik lánya anya kedvenc bátyjának…
Jock bácsi.
El vannak zárva
az Értelmi Fogyatékosok Earlswoodi Intézetében, Redhillben.
Igen, hallottam Katherine-ről és Nerissáról,
és a szörnyű problémáikról.
De rég meghaltak.
Úgy tudom, hogy nagyon is élnek mind a ketten.
Ellenőrizhetjük.
Mit művelsz? Az az én gombom.
Megvan. A Burke-kötetek.
- Hagyd, majd én! - Nem, jól vagyok.
ARISZTOKRATA NEMZETSÉGEK
Meg is van. Nehéz!
- Kapd el! - Ne merészeld!
Nem vicces. Csak óvatosan!
P, R, S…
Jól láttam?
Ó, igen. Nézd, itt van!
Nerissa, elhunyt 1940-ben.
Katherine, elhunyt 1961-ben. Itt áll feketén-fehéren.
Mindketten rég meghaltak.
Különös.
Nem vagyok itt.
Ki volt az?
Mr. Jennings, asszonyom.
Dazzle?
Mit akart?
Szólni akart, hogy jövő héten pár napig Londonban lesz,
hátha esetleg ráér.
Nem.
Mater misericordiae, ora pro nobis…
- Ugye nem imádkozol? - De igen.
Maria, mater gratio… Mikor vezetett utoljára?
Rendszeresen vezetek. Jó, talán nem pont ezt a modellt.
Egyébként te ne kritizálj! Egyáltalán nem tudsz vezetni.
Legalább ismerem a korlátaimat.
Örültem volna, ha a sofőr hoz el minket, de akkor…
Mit művel?
Nem lettünk volna egyedül.
Miért fontos, hogy egyedül legyünk?
És ha megkérdezik, ki vagyok?
- Nem fogják. Pap vagy. - Nem vagyok.
Még nem, csak növendék vagyok.
Ők nem tudják.
Már így is egyházi személynek nézel ki, ehhez kétség sem fér.
Ez nem helyes, asszonyom! Becsapjuk őket.
Később majd meggyónhatod. Gyerünk!
Itt is vagyunk. Erre tessék!
Élnek, asszonyom.
Láttad őket?
Igen.
És milyenek?
Mint a gyerekek.
De tudják, ki ön.
És tudják, ki a nővére.
Vannak képeik az egész családról.
Tudják, hogy ez az ő családjuk.
Azt imádod, ugye?
Ó, igen!
Kitüntetett helyen tartja.
Szóljak az unokatestvéreiteknek?
Unokatestvéreket említett?
- Helló! - Helló!
És több is van.
Több mi?
Több rokon.
Az unokatestvéreik, ugyanilyen állapotban.
- Helló! - Ülj csak ide, drágám!
Az ágyra akarsz ülni?
- Együtt az egész család. - A család, igen.
Jól vagy, Nerissa?
Drágám!
Micsoda meglepetés! Épp időben az ebédhez.
Nem vagyok éhes.
Éhen halunk. Nagyokat sétáltunk délelőtt.
Nos, mi ketten most sétálunk még egyet.
Nem baj, ha elrabolom, ugye?
Egyáltalán nem.
Öten.
Öten, anya!
Öt közeli családtagunk bezárva és mellőzve!
Mit vársz tőlünk?
- Viselkedjünk emberként! - Ne légy naiv! Nem volt választásunk.
Az unokahúgaid.
- A kedvenc bátyád lányai! - Nem voltak jól.
Fenella néni bele volt fáradva.
Aztán hirtelen minden megváltozott, és egyikünk sem látta előre.
Micsodát?
A lemondást.
Nem! Nem magyarázhatunk a lemondással mindent,
ami nem stimmel ebben a családban.
A lemondás tényleg mindent megváltoztatott.
Túl fiatal voltál, hogy megértsd. Mindent.
Ez bonyolult.
Nem, nem az!
Gonosz, érzéketlen és kegyetlen.
És tökéletesen egybevág a könyörtelenséggel,
amit én magam is megtapasztaltam ebben a családban.
Ha nem te vagy a trónörökös,
ha egyedi jellem vagy egyéni igényekkel,
ne adj' isten, heves vérmérséklettel…
Ha nem felelsz meg a tökéletes képnek…
és nem esdekelsz csöndesen és engedelmesen,
akkor kivetnek maguk közül, elrejtenek,
vagy, ami még rosszabb, halottnak nyilvánítanak!
Darwin semmi hozzátok képest.
Szégyelljétek magatokat!
- Margit! - Ne!
Margit!
Ha megpróbálom elmagyarázni,
legalább végighallgatsz?
Az a helyzet,
hogy abban a pillanatban, hogy az az álnok nagybátyád
lemondott a trónról,
tényleg minden azonnal megváltozott.
A yorki herceg feleségéből,
viszonylag hétköznapi élettel,
királynévé léptem elő,
és… egy király és császár feleségévé.
Egyúttal a családom, a Bowes-Lyonok…
akik addig egyszerű skót arisztokraták voltak…
hirtelen egyeneságon kapcsolódtak a Koronához,
és ezért…
a bátyám gyermekei…
Katherine és Nerissa.
…és az első unokatestvéreik…
Idonea…
Etheldreda…
és Rosemary.
Igen.
Szörnyű árat fizettek.
- Miért? - Azért…
mert a betegségük, a gyengeelméjűség…
Ne használj ilyen szavakat!
A hivatalosan megállapított értelemhiányuk és gyengeelméjűségük miatt…
az emberek megkérdőjelezték volna a vérvonal feddhetetlenségét.
Tessék?
El tudod képzelni a címlapokat, ha kitudódik?
Mit szólnának az emberek?
Az örökösödési elv már így is egy hajszálon függött.
Vedd hozzá a mentális betegséget…
és vége.
Az elgondolást, hogy egyetlen családban öröklődik a születési jog a Koronára,
már így is rendkívül nehéz igazolni.
Ennek a családnak a génállománya…
mindenképp tökéletesen tiszta kell legyen.
Volt épp elég eset a Windsor-ágon, hogy aggódjanak az emberek.
III. György király.
János herceg, a nagybátyád.
Ha hozzávesszük ehhez a Bowes-Lyonok betegségeit is,
félő, hogy fenntarthatatlanná válik a helyzet.
Ez mind családi betegség, nem igaz?
Amikor megtiltják, hogy házasodj.
Amikor megfosztanak a tisztségedtől.
Amikor a férjed mellé állnak, miközben széthullik a házasságod.
És most ez.
A végső…
pofon.
Hogy minden megalázó fordulat,
minden egyes…
rohadt…
szerencsétlenség…
a véremben van.
Szóval…
anélkül, hogy meg akarna óvni a finomkodással…
vagy szépítené a dolgokat,
mondja el az igazat!
Amellett, hogy másodszülött vagyok,
őrületre is vagyok ítélve?
Nem, asszonyom.
Amikor megtudtam, hogy időpontot kért mára,
kutattam egy kicsit.
Az unokatestvérei betegségéért felelős genetikai hiba,
úgy tűnik, a közös anyai nagyapjukon át öröklődött,
Charles Trefusis, 21. Clinton bárón keresztül.
Ebből arra következtethetünk, hogy az állapotukért felelős recesszív gén
a Clinton családból származik.
Hogy jutott el a Bowes-Lyon családhoz?
A nagynénjén, Fenellán keresztül,
leánykori nevén Clinton,
aki hozzáment John Bowes-Lyonhoz.
Jock bácsi.
Az unokatestvérei súlyos fejlődési rendellenességben szenvednek.
Bármilyen problémákkal is kell megküzdenie,
ez egyáltalán nem ugyanaz.
Biztos, hogy nem örökölhette az anyám, Erzsébet királynő?
Nem.
De ha nem veszélyeztették a királyi család feddhetetlenségét,
sosem kellett volna rejtegetni a lányokat.
És megbocsáthatatlan, amit a családom tett.
Mindegy, felírt gyógyszert,
pszichoterápiát,
és több testmozgást.
Nemsokára az alkoholt is tiltani fogják.
Igen, és ne igyak.
Még mindig áttérhet a katolikus hitre.
- Dazzle! - Nekem egyedül ez vált be.
Boldogabbá tett.
Mielőtt katolikus lettem, templomba jártam.
Miután áttértem, megtaláltam a hitem.
- Ég és föld a különbség. - Ez már szinte prédikálás.
De szívből jön. Nem csak a szépsége,
de a katolikus egyház szigora is megfogott.
Teljes behódolást kíván,
amire az ilyen erős és akaratos jellemeknek, mint én,
és mint ön, asszonyom, szükségünk van.
Nem fogadhatjuk be Istent, míg alá nem rendelődünk valami nagyobbnak,
és amint megtettem ezt…
Kitalálom! Kigyúlt a fény, és ráleltél a boldogságra?
Több, mint boldogság.
Eksztázis.
És a lehangoltság, amiről sokszor beszéltünk…
az üresség…
megszűnt.
Jól hangzik.
Akkor térjen át!
Megtenném, de ha még nem vetted volna észre,
már alárendeltem magam valami nagyobbnak.
A brit királyi családnak.
Ha katolikus hitre térnék,
abból országos botrány lenne.
Árulást és második reformációt emlegetnének.
Nem, le kéne mondanom a címemről, és elzavarnának.
Az olyan rossz lenne?
Végleg felszabadítania magát?
Boldogságra lelni?
Miért tenném?
A címem, a rangidősségem, és a Korona közelsége az én boldogságom.
Ez vagyok én. Nem várom el, hogy megértsd.
Nem, nem értem.
Szörnyű dolgokat fedezett fel a családjáról.
A rendszer, ami önvédelemből mellőzte öt tagját.
Ez a rendszer megvédi majd önt?
Nem! A középpontján kívül semmit sem véd meg.
- Akik távol esnek… - Én a közepén vagyok!
A kellős közepén.
Én vagyok a királynő húga, egy király és császár lánya,
és mindig a közepén leszek.
Most menj, Dazzle!
Menj vissza az eksztatikus új családodhoz, én meg küzdök tovább az enyémmel.
És szerintem jobb lenne, ha többé nem találkoznánk egymással.
És…
ha esetleg akad egy szabad perced…
talán imádkozhatnál értem.
Úgy lesz.
Fenség!
Enyém volt a világ
Aztán ledőlt az elefántcsonttornyom
Én nagyot estem a magasból
Olyan érzésem van, mintha zuhannék
És ez miattad van
KATHERINE BOWES-LYON 1926. JÚLIUS 4 – 2014. FEBRUÁR 23.
NERISSA BOWES-LYON 1919. FEBRUÁR 18. – 1986. JANUÁR 22.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya