KÄNSLIGA TITTARE VARNAS FÖR SCENER MED ÄTSTÖRNINGAR.
FÖR MER INFORMATION OM ÄTSTÖRNINGAR, BESÖK WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
…i hans parti.
Mr Heseltine menar att man bör ta tag i maktens spakar,
om så bara för att ha kontrollen.
En person har dött i en strid mellan soldater och terrorister i Ulster.
Gripanden har gjorts för valfusk inom transportförbundet.
-Förvirring över plastfolie efter… -Tack, raring.
…myndigheternas cancerlarm. Och djur till slakt:
Djurskyddet vill stoppa exporten av levande djur.
Michael Heseltine talade på en konferens i Hamburg.
Han är nu på väg tillbaka till London och underhuset.
Där väntas sir Geoffrey Howe förklara i detalj varför han valde att avgå.
Finns det nåt sir Geoffrey kan säga
som kan få mr Heseltine att ställa upp som kandidat?
Tja, sir Geoffrey är en försiktig man.
Hans tal är säkert noggrant formulerat,
och jag undrar mest om det är återhållsamt nog
för att inte skada premiärministern.
Sir Geoffrey har starka personliga och ideologiska tvistepunkter
med premiärministern. Han lär ta upp dem,
men frågan är om han gör det otvetydigt och angriper hennes ledarskap.
Vi får vänta och se.
Jag påminner om att en avgångsförklaring
ska åhöras i tystnad och utan avbrott.
Sir Geoffrey Howe.
Instämmer.
Herr talman,
till min förvåning har jag upptäckt att det har gått 25 år
sen jag senast talade från de bakre bänkarna.
Jag vill minnas att både justitieministern och guvernören är cricket-entusiaster.
Jag hoppas att ni tillåter mina cricketmetaforer.
Vi i premiärministerns närhet känner oss alltmer som slagmän
som skickas ut och upptäcker, så fort bollarna kastas,
att lagkaptenen slagit sönder våra slagträn före matchen.
Ordning!
Ordning.
Poängen, herr talman,
formulerades nog bäst av en brittisk affärsman,
som bland annat gör affärer i Bryssel. Han skrev till mig.
"Människor i hela Europa ser vår premiärminister vifta med fingret
och hör hennes passionerade 'Nej'
mycket tydligare än innehållet i väl avvägda formella texter."
"Det är för lätt", menar han,
"för dem att tro att vi alla delar hennes åsikter.
Varför har hon annars varit premiärminister så länge?"
"Det här", avslutade brevskrivaren,
"är en synnerligen allvarlig situation för landet."
Tråkigt nog måste jag hålla med.
Lojalitetskonflikten,
mellan lojaliteten till min ärade vän premiärministern,
för efter två årtionden tillsammans
är lojalitetsinstinkten fortfarande stark,
och min lojalitet till nationens främsta intressen.
Den lojalitetskonflikten har blivit för stor.
Jag tror inte längre att den konflikten kan lösas.
Därför väljer jag att avgå.
Jag gör det för att det är det rätta, både för partiet och för landet.
Fler bör fundera igenom sin egen inställning
till den tragiska lojalitetskonflikten
som jag har kämpat med, kanske alldeles för länge.
Instämmer.
Lilibet?
-Drottningen? -I salongen, Ers Kungliga Höghet.
Okej.
Hon har återupptagit affären med major Hewitt.
Hon struntar helt i vår överenskommelse.
Det står nu klart att hon ljög dig upp i ansiktet.
Jag har inget annat val än att inleda en formell separation.
Åh, Charles.
Jag är djupt olycklig trots att nån annan kan göra mig lycklig.
-Fort, slå på tv:n. -Varför det?
Det är idus martiae.
Det är Julius Caesar, eller kanske snarare Julia Caesar.
Vi är mitt uppe i ett viktigt samtal.
…hennes ledarskap.
Han menar att hennes nattsvarta bild av Europa äventyrar landets framtid.
Kan sir Geoffreys tal,
där han uppmanade andra att fundera på sin inställning,
ses som nåt annat än en inbjudan till en strid om ledarskapet?
Det är en tolkning. Man skulle också kunna hävda
att han uppmanar folk att rösta emot mrs Thatcher…
Thatcher står inför det största hotet på 11 år…
För första gången på…
Sir Geoffrey Howe, som tjänstgjort längst under mrs Thatcher,
vände sig emot henne och anklagade henne för att äventyra landets framtid.
Han förklarade nu varför han avgick som vice premiärminister för 12 dagar sen.
…hennes vägran att följa EG.
…ett kodat diplomatiskt tal.
Åratal av bitterhet och frustration
tog sig uttryck i attacken mot mrs Thatcher och hennes syn på Europa.
Han uppmanade konservativa ledamöter att tänka igenom lojalitetskonflikten…
Howe levererade svidande kritik…
På premiärministerns sida är man bitter
och hoppas på en gynnsam reaktion. Det är upp till…
Premiärminister Margaret Thatcher riskerar att bli av med jobbet.
…ledamöter, ministrar och andra försöker nu bedöma
det som en del kallar en uppmaning till myteri
och andra menar var rent förräderi.
LUDGROVESKOLAN
William!
Spring!
Ivo tog den!
Spring, Ivo!
-Ivo! -Passa!
Ja! Bravo!
Bravo!
Bra, Ivo!
Visst är han duktig?
Såg du? Ja!
Bra, killar!
Hej då, älskling. Nu är det snart jullov.
Jag älskar dig.
-Bra spelat. -Tack.
Vi ses till jul.
Hej då.
Sköt om dig.
Jaha?
Ska vi aldrig talas vid igen?
Eftersom det leder till bråk varje gång, så föredrar jag nog tystnad.
-Hörde jag nåt om en resa till New York? -Se inte så förvånad ut.
Ett regeringsuppdrag. Alla vet om det.
Inte att du skulle åka ensam.
Vilket fult sätt att framhäva sig själv.
Jag skulle hellre göra det med min man vid min sida.
Göra vadå?
I månader har du varit för sjuk för att ens gå till frisören.
Ska du representera kronan?
Tydligen har du ändå tagit dig tid för vissa andra.
Det här samtalet leder ingen vart.
Det var du som ville prata.
Jag sa att jag föredrog tystnad.
Mrs Thatcher! Premiärministern!
En kris tar störst plats idag, Ers Majestät.
-Ja. -En olägenhet som helst hade undvikits
med tanke på den besvärliga situationen i landet.
Gulfkrisen.
Jaså, den krisen?
Det är den stora utmaningen just nu.
Jag trodde att ni menade det som händer här.
Det finns några mindre inhemska frågor,
som ändringarna i villkoren för fiskelicenser,
men jag ska inte uppta er tid med sånt.
Borde vi inte diskutera talet?
Vilket tal?
Sir Geoffrey Howes avgångstal som orsakat sån uppståndelse.
Varför skulle vi diskutera det?
-För att det har rört upp himmel och jord. -Stackars Geoffrey.
Jag erbjöd honom tjänsten som vice premiärminister,
men han måste ha tagit det på fel sätt.
Tidningarna kallar talet en attack mot ert ledarskap.
Det beror nog på vilken tidning ni läser.
Inte bara tidningarna. Tv också.
Eller vad ni tittar på.
Som regent måste jag fråga, väntar ni er konkurrens om ledarskapet?
-Jag träffade premiärministern idag. -Just det.
-Hon ville prata om gulfkrisen. -Va?
Inte om kniven hon fick i ryggen av en långvarig allierad?
Jag frågade.
-Gjorde du? -Ja.
Vad modigt.
-Vad sa hon? -Att situationen var olycklig…
…men det är bara rivalitet och bitterhet…
…på sandlådenivå.
Det tar jag hand om på nolltid.
Vi borde inte lägga mer tid på betydelselöst…
…internt partikäbbel som snart är glömt.
Tja…
Sir Geoffreys attack gör kritiken mot mrs Thatcher än mer kraftfull.
Hon är illa ute.
Hon blir nog inte slagen av Michael Heseltine,
men får nog tillräckligt med röster emot sig
för att det ska göra allvarlig skada.
Enligt en person är det möjligt,
om skadan blir stor nog,
att ledamöterna vänder sig till chefsinpiskaren
för att få henne att fundera på framtiden.
Det är för tidigt att uttala sig,
men klart är att mrs Thatcher nu har mer motstånd än nånsin tidigare.
Powell.
Ja.
Jag förstår.
Tack.
Hur många?
Fyra för lite.
Det blir en andra omröstning.
Det är ett svek av värsta sorten.
De har mig att tacka för sina karriärer.
-Det är förkastligt. -Så småaktigt!
Och du vill att jag ska gå ner på knä.
Aldrig.
Skicka in dem till mig.
En i taget.
Första punkten på dagordningen är prinsessans kommande…
…soloresa till New York.
Vi oroar oss för att resplanen är alltför krävande.
Flera möten varje dag.
-Det är fyra dagar, Edward. -På olika platser.
Vi vet alla hur krävande ett sånt schema kan vara,
och ingen vill ju att prinsessan av Wales ska överanstränga sig.
Eller riskera sin hälsa.
Prinsessans hälsa är exemplarisk.
Hennes mentala hälsa.
För att inte tala om att hon skulle behöva vara ifrån barnen.
Det kan också vara oroande.
Prinsessan av Wales vet vad som förväntas av henne
och ser fram emot resan.
Jag har bara en fråga.
Har jag ditt stöd?
Självklart.
Du har mitt ovillkorliga stöd.
Jag står på din sida.
Du kan räkna med mig.
Problemet är…
…att många är emot dig…
…och din oförmåga att ena partiet vad gäller…
…Europa…
…ekonomin…
…skattetrycket…
Om du inte var så konfrontationssökande…
…och om du rådfrågade kabinettet istället för att styra genom dekret…
Du avvisar konservativa kärnvärden,
som återhållsamhet…
…medkänsla…
…och du förbiser den politiska mitten.
Det gör dig sårbar.
Utsatt. Isolerad.
Jag ska alltid försvara dig, Margaret.
Alltid.
Men…
…som din vän…
…som din allierade…
…tror jag att majoriteten tycker…
…att det är dags för nytt blod.
…och det ligger i allas intresse att du avgår.
Vilka skitstövlar.
Allihop.
Mördare.
Jaha… Är det över?
Är det slut nu?
Nej.
Jag har ett kort kvar i rockärmen.
Storbritannien ökar sin närvaro i Gulfen. Försvarsministern Tom King menar att…
President Bush ringde och kallade det barbariskt.
Förbundskansler Kohl sa att det var omänskligt.
Michail Gorbatjov påminde mig om
att det för tio år sen var Storbritannien som höll demokratiska val,
medan Ryssland iscensatte statskupper.
Nu är det tvärtom.
Alla är överens om
att det vore nationellt självskadebeteende att göra sig av med mig.
Därför vänder jag mig till er,
så att vi kan sätta landets intressen i första rummet.
Vad kan jag göra?
Upplösa parlamentet.
Va?
Det bryter snart ut ett krig.
Vad skickar det för signaler till våra fiender, till Saddam,
om vi byter ledare nu?
Vi skulle framstå som svaga och splittrade.
Det är inte idealiskt.
Har ni rådfrågat kabinettet?
Nej, drottningen.
Borde inte det göras först?
Jag vill inte vara respektlös,
men makten att upplösa parlamentet ligger hos premiärministern.
Jag har den makten om jag anser att det krävs.
Det stämmer.
Ni har makten att begära det.
Men vi måste alla fråga oss
när vi ska utöva makten vi har och när vi ska låta bli.
Er första instinkt är ofta att agera.
-Att utöva makt. -Det är såna ledare folk vill ha.
Man ska visa övertygelse och styrka.
Och styra.
Jag ställer bara frågan.
Är det rätt att utöva en makt bara för att man kan?
Makt betyder ingenting utan auktoritet.
Och just nu
har ni kabinettet emot er.
Ni har partiet emot er.
Och vore det val idag visar mätningarna att ni skulle förlora.
Det tyder på att ni har landet emot er.
Kanske är det dags
att ni provar att göra ingenting.
Skillnaden är…
…att ni har kvar makten även när ni inte gör nåt.
Jag skulle inte ha nånting kvar.
Ni har er värdighet.
Det finns ingen värdighet i ödemarken.
Då föreslår jag att ni inte ser det så.
Se det som ett tillfälle att utöva andra passioner.
Jag har andra kärlekar.
Min man, mina barn…
Men jobbet är min enda passion.
Om det tas ifrån mig…
Om det stjäls från mig på ett så grymt sätt…
Det som svider mest
är att vi hade kommit så långt.
Att bli fråntagen möjligheten att avsluta jobbet
i allra sista…
Det är ett helvete!
Han avskyr mig.
Han vill att jag misslyckas.
Han påstår att jag är galen.
De behandlar mig som om jag är galen. Och jag känner mig galen.
Varför gick jag med på resan?
Det kommer att gå åt skogen.
-Går det bra? -Jag tror det.
Vad trevligt. Hej.
Vad trevligt.
Jag älskar dig, Diana!
Diana!
Tack så mycket. Vad snällt.
-Ers Kungliga Höghet. -Hej.
Vad roligt att ni är här.
Det här är Linda Correa.
-Hej. -Ers Kungliga Höghet.
De sa att det finns en väntelista på bostäder…
Ett enkelt sjukhus på fel sida av Harlem.
Få amerikanska politiker har varit på besök här,
men idag är sjukhuset sista stoppet på prinsessan Dianas korta New York-besök.
Ers Kungliga Höghet.
Den pediatriska aidsavdelningen öppnades för två år sen
för att möta behovet hos spädbarn som lider av sjukdomen.
Hej.
Många av barnen har övergetts
eller har föräldrar som är missbrukare eller sjuka.
De behöver fosterföräldrar, men folk vågar inte ta emot dem.
Varför inte?
På grund av stigmatiseringen och rädslan för viruset.
Ropen efter prinsessan ekade i New Yorks Harlem idag.
Ett triumferande slut på prinsessans första soloresa,
där hon nådde nya höjder utan maken prins Charles.
Vi älskar henne. Hon är vacker och varm.
Om de inte vill ha henne, så tar vi henne gärna.
Hjärtat höll på att brista när hon kramade pojken på sjukhuset.
Prins Charles är lyckligt lottad.
Prinsessan Di, tack för att ni kom med kärlek och livsglädje!
Hon vet hur man får folk att må bra. Det är en gudagåva. Eller hur?
Ja!
Om du verkligen bryr dig om mig, släpper du tanken på att bryta med Diana.
Varför det?
Vill du inte att vi ska vara fria och leva öppet?
Jo.
Men jag vill inte bli förnedrad och attackerad.
Och så blir det om de ska jämföra mig med henne.
Jag förlorar.
Jag är gammal. Jag är gift.
Hon är mycket vackrare och har mer utstrålning.
En sån som jag passar inte in i en saga.
Det är det folk vill ha. En saga.
Om de visste sanningen om våra känslor skulle de få en saga.
Nej!
För att bli protagonist i en saga måste man lida orätt.
Vara ett offer.
Om vi var öppna skulle hon bli offret.
När sagor ställs mot verkligheten,
vinner sagan varje gång.
Allmänheten skulle alltid ta hennes parti.
Vad är det här, älskling?
Vad är det med dig idag?
Verkligheten.
Hon är prinsessan av Wales.
Hon ska bli drottning och är mor till en blivande kung.
-Och jag är bara… -Min enda sanna kärlek.
…en älskarinna.
Älskarinna till prinsen av Wales, precis som min mormorsmor Alice Keppel
var älskarinna till prinsen av Wales, din morfars farfar.
Han älskade henne till slutet.
Jag tar hand om det.
Nummer 10 utgör såväl hem som kontor,
och när Margaret Thatcher lämnade det hördes applåder.
Det fälldes även en och annan tår av personalen.
Mrs Thatcher lät också känslosam.
Mina damer och herrar,
vi lämnar nu Downing Street för sista gången
efter 11,5 underbara år.
Det var slutet på en era som dominerades av en kvinna
vars namn har blivit ett politiskt begrepp.
Elva år av thatcherism.
Hon samlade sig snabbt för en sista vinkning.
Men sen var Järnladyn nära att bryta ihop. Se på henne när hon sätter sig i bilen.
Tack.
Enligt vänner är hon chockad över orättvisan i det hela.
Tre valsegrar
och en tydlig men otillräcklig majoritet i första omröstningen
belönades med sparken.
Mrs Thatcher flyttar nu till Dulwich…
Martin, kan du be premiär…
Kan du be mrs Thatcher komma hit?
När jag intog tronen var jag bara en flicka.
Tjugofem år gammal.
Jag var omgiven
av nedlåtande, gråhåriga män som sa åt mig vad jag skulle göra.
Jag ville bara säga…
…att så som ni hanterade era nedlåtande, gråhåriga män
och gjorde er kvitt dem under tiden som premiärminister…
De har fått sin hämnd nu.
Sättet ni blev borttvingad på chockade mig.
Jag ville erbjuda er min sympati.
Inte bara på grund av våra roller, utan oss kvinnor emellan.
Under hela vår tid tillsammans fäste folk vikt vid våra olikheter…
…på ett slött och vilseledande sätt.
De förbisåg allt vi har gemensamt.
Vår generation.
Vår kristendom. Vår arbetsmoral.
Vår pliktkänsla.
Men framför allt vår tillgivenhet till landet som vi älskar.
Med det i åtanke…
En förtjänstorden…
…utdelas inte av nån ansiktslös kommitté.
Den utdelas efter regentens eget tycke
och är ett erkännande av en särskilt meriterande tjänstgöring.
Den är begränsad till 24 innehavare,
och delas ut oavsett bakgrund.
Man kan vara dotter till en hertig eller en grönsakshandlare.
Det viktiga är vad man har åstadkommit.
Och ingen kan förneka
att landet förändrats oerhört sedan ni blev vår första kvinnliga premiärminister.
Man brukar få den i skrinet.
Men om ni tillåter…
Gratulerar.
Vad snällt att du kom.
Varför säger du det?
Även mina värsta kritiker måste medge att resan inte var en katastrof
och att inget gick åt skogen.
Så jag hoppas att du kom för att be om ursäkt,
för att ta tillbaka det du sa och gratulera mig.
Nivån av ditt självbedrägeri upphör aldrig att förvåna.
Alla är lättade över att du inte ställde till med nåt.
-Dina söner behöver dig. -De klarar sig utan mig i fyra dagar.
Vi andra kanske inte tål det.
Den utstuderade själviskheten i dina motiv
och…
…den beräknande vulgariteten i skådespelet…
Du visste mycket väl att det skulle ge rubriker.
"Skådespelet"?
Uppenbart publikfrieri.
Tror du inte att vi kan dela ut teatraliska kramar till olycksbarnen
och bli hyllade på tidningarnas förstasidor?
Jag tvivlar på det.
Ni kan knappt krama om era närmaste.
Jag kramar vem jag vill. Jag kramar dem jag älskar.
Särskilt när de drabbas av andras egoism och måste muntras upp.
-Vem pratar du om? -Camilla.
-Varför skulle jag bry mig om henne? -För att jag gör det!
Jag bryr mig om henne alla timmar på dygnet!
Och du sårade henne.
Och när du gör det…
…sårar du mig.
Jag vill ha Camilla.
Det är henne jag är lojal emot.
-Det är henne jag prioriterar. -Inte modern till dina barn?
-Dra inte in pojkarna i det. -Okej. Inte din fru?
Jag tar inte på mig skulden för den här vidriga mesalliansen!
Jag tvår mina händer!
Om du vill klaga…
…på…
…att du inte är älskad…
…eller uppskattad i äktenskapet…
…kan du ta upp det med de som arrangerade det.
-Han lär sig. -Ja, det går mycket bättre nu.
Hon drar skämt, men inleder med poängen,
-och det är roligare än skämtet. -Där är du ju.
Mamma.
Ingen har väl sagt det,
men jag bad att få träffa dig
så att vi skulle kunna talas vid, på tu man hand.
Inte här, hoppas jag.
Nej, inte här.
-Eller nu. Hundarna måste få mat. -Hundarna…
Ja. Vi får hitta en annan tid.
Är ni hungriga?
Allihop?
Vad har ni gjort idag?
Hej! Har du haft det bra? Haft roligt?
-Vad gör du här? -Hoppas att jag inte stör.
-Jag ville prata med dig. -Ärligt talat, båda två!
Båda två?
Du och din fru hoppar på mig överallt och vill prata.
Ja, jag vill prata.
Vi måste prata.
Då pratar vi.
Ska vi göra det stående som i riksrådet så att vi håller det kort?
-Det gäller äktenskapet. -Ja, jag hade en hemsk föraning om det.
Jag har gjort mitt bästa.
Det har jag, men jag går under!
Nej, det gör du inte. Vi gör det som får stå ut med allt.
En sak ska du veta.
När folk ser på er, ser de två privilegierade personer
som har haft turen att få allt man kan drömma om i livet.
Ingen i hela världen ser en anledning att gå under.
-Det skulle de om de visste. -Vadå?
De vet att du bedrar din fru
utan att försöka dölja det.
De vet att du gett henne psykiska problem
och att hon äter eller inte, eller hur det nu är.
De vet att du är en bortskämd man som bara klagar,
gift med en bortskämd kvinna som bara klagar.
Alla är utleda på det.
Det alla vill är att ni ska ta er i kragen,
sluta ställa till med scener och få äktenskapet
och era privilegierade liv att fungera.
Och om jag vill separera?
Ni ska inte separera eller svika familjen på något vis.
-Om du vill bli kung en dag… -Ja.
…föreslår jag att du börjar bete dig som en.
-…hare, mitt i pannan. -Nej!
Har Diana synts till?
Kom in.
Hallå?
Nej, låt bli.
Jag ville höra hur det är med dig.
Vet du, jag har nog aldrig varit här inne.
Familjen kan vara hårdför.
Och emellanåt,
när man är så känslig som du, måste det kännas som…
Låt mig fråga. Hur känns det?
En kall, frusen tundra.
Okej.
Som det.
En isig, mörk, kärlekslös grotta…
…utan ljus…
…och utan hopp nånstans.
Inte ens en liten spricka.
Jag förstår.
Han ändrar sig.
Det gör han. Så småningom.
När han inser att…
…han inte kan få den andra.
Hjälper det om jag säger att alla tycker att han är galen?
Det hade det gjort förr,
men det har gått för långt nu.
Sir.
Och om han…
Om familjen inte kan ge mig kärleken jag förtjänar,
så har jag inget val.
Då måste jag bryta mig loss, officiellt, och hitta den själv.
-Det skulle jag låta bli. -Varför det?
Det skulle inte sluta väl för din del.
Var det ett hot, sir?
Inte nu. Ut!
Vi är båda ingifta utomstående,
men vi är väldigt olika.
Ja.
Jag förstår det nu.
Ja, jag är en utomstående.
Jag var en utomstående när jag träffade…
…13-åringen som en dag skulle bli min fru.
Och trots alla år som gått…
…är jag det än.
Det är vi alla.
Alla
i det här systemet
är vilsna, ensamma…
irrelevanta utomstående…
…förutom en person,
den enda personen,
som betyder nåt.
Hon är syret vi andas,
essensen i vår plikt.
Ditt problem verkar vara
att du inte förstått vem det är.
Kom in!
-Ers Kungliga Högheter, fotografen väntar. -Tack.
Vi ska ta bilden nu, allihop.
-Borde inte drottningen sitta i mitten? -Charles knuffas.
-Du stannar där. -Inget käbbel nu.
Tyst.
Ja.
-Det gladaste julleendet! -Ja.
Tre, två, ett…
Var det nån som blinkade?
Undertexter: Love Waurio