AFSNITTET INDEHOLDER SCENER OM SPISEFORSTYRRELSE.
DET KAN VIRKE VOLDSOMT, OG VI ADVARER SEERNE.
INFORMATION TIL DEM MED SPISEFORSTYRRELSER KAN SES PÅ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
…og hans parti.
Heseltine siger, Storbritannien skal gå efter magten,
så andre ikke tager den fra dem.
En skudt i Ulster i stridigheder mellem soldater og terrorister.
Folk anholdt for valgfusk i transportarbejdernes fagforbund.
Forvirring over husholdningsfilm…
Tak, min egen.
…regeringen advarer om kræft. Og slagtning…
Dyreværnet håber at stoppe eksport af levende dyr.
Michael Heseltine talte på en konference i Hamborg.
Heseltine er på vej tilbage til London og Underhuset i eftermiddag.
Det forventes, at sir Geoffrey Howe forklarer sin fratrædelse.
Er der noget, sir Geoffrey kan sige, der kan påvirke,
hvorvidt Heseltine annoncerer sin interesse?
Sir Geoffrey er en meget varsom mand.
Jeg vil tro, hans tale er nøje formuleret,
og jeg tænker, om den er kodet nok til ikke at skade statsministeren.
Sir Geoffrey er dybt personligt og ideologisk uenig med Thatcher.
Han vil nok nævne uenighederne, men om han gør det i vendinger,
der ikke er et angreb på hende som leder, må tiden vise.
Jeg minder Underhuset om,
at en fratrædelsestale høres i stilhed og uden afbrydelser.
Sir Geoffrey Howe.
Hørt.
Ærede formand.
Jeg indser med forbløffelse, at der er gået 25 år,
siden jeg sidst talte fra de bageste rækker.
Finansministeren og centralbankdirektøren går vist højt op i cricket.
Men jeg håber ikke, de har monopol på cricket-udtrykkene.
Vi, der er tæt på statsministeren, føler os i stigende grad som slåere,
men opdager så, de første bolde er spillet,
og at boldtræerne blev knækket af anføreren før kampen.
Ro!
Ro.
Hr. formand, pointen blev nok udtrykt skarpere af en britisk forretningsmand,
der handler i Bruxelles, da han skrev til mig i sidste uge.
"Folk i Europa," skrev han, "ser statsministerens hævede pegefinger
og hører hendes faste, gentagne 'nej'
langt tydeligere end indholdet af de omhyggeligt formulerede tekster."
Endvidere: "Det er for let for dem at tro, vi alle er enige i hendes holdninger."
Han spørger: "Hvorfor har hun ellers været statsminister så længe?"
Han skriver til sidst, at det er
"en umådeligt alvorlig situation for vores land."
Og jeg må desværre erklære mig enig.
Loyalitetskonflikten
mellem loyalitet over for min ærede ven, statsministeren,
og efter 20 år sammen
er den loyalitet trods alt ret konkret…
…og så loyaliteten over for landets sande interesser…
Den loyalitetskonflikt er blevet for overvældende.
Jeg tror ikke mere på, vi kan løse konflikten i regeringen.
Derfor fratræder jeg.
Dermed har jeg gjort det, jeg mener er det rette for mit parti og mit land.
Nu bør andre overveje deres egen reaktion på den tragiske loyalitetskonflikt,
som også jeg grublede over det, og måske for længe.
Hørt.
Lilibet?
-Dronningen? -I stuen, Deres Højhed.
Tak.
Hun har genoptaget affæren med major Hewitt
og lader hånt om den aftale, vi lavede, da vi sad hos jer.
Det står nu med al tydelighed klart, at hun løj.
Jeg håber, du er enig i, at jeg kun kan anmode om en separation.
Jamen, Charles!
Jeg er ulykkelig, men der er en anden, der kan gøre mig uendeligt lykkelig.
-Tænd for fjernsynet. -Hvorfor?
De begår tyrandrab.
Som i Julius Cæsar, eller skal det mon være Julia Cæsar?
Vi er midt i en vigtig samtale. -…hendes regeringsstil.
Han siger, hendes mareridtsbillede af Europa bringer landets fremtid i fare.
Kan sir Geoffreys konklusion, hvor han sagde,
at andre nu skal overveje deres reaktion,
tolkes på andre måder end en åben magtudfordring af lederen?
Det er en af mulighederne. Nogle vil gå længere end det.
De siger, han opfordrer til at stemme imod Thatcher…
…Thatcher står over for den største trussel i 11 år ved magten.
For første gang i 15 år…
Sir Geoffrey, Thatchers mangeårige kollega
også i alle hendes statsministerår, faldt hende i ryggen
og sagde, hun bragte landets fremtid i fare.
Han forklarede endelig,
hvorfor han fratrådte som vicestatsminister.
…hun nægter at alliere sig med Europa.
…en kodet diplomatisk tale.
I stedet var modvilje og frustration nu komprimeret i et bittert angreb
mod Thatcher og hendes syn på Europa.
Han opfordrede sine kolleger til at overveje "loyalitetskonflikten"…
Howe kom med skarp kritik…
Der hersker bitterhed i statsministerens lejr,
og man håber på en positiv reaktion. Det er op til de konservative…
Thatcher står over for en udfordring, der kan koste hende posten.
…regeringsmedlemmer, ministre og kolleger vurderer,
hvad der blev kaldt en "opfordring til mytteri",
mens en anden kilde kaldte det forræderi.
KRIG
William!
Løb!
Ivo har den!
Kom så, Ivo!
-Ivo! -Hurtigt.
Ja! Flot klaret.
Godt klaret!
Flot, Ivo!
Han er dygtig, ikke? Ja!
Så I det? Ja!
Flot klaret, drenge.
Farvel, skat. Nu er der ikke længe til ferien.
Jeg elsker dig.
-Du var god i dag. -Tak.
Så ses vi til jul.
Farvel.
Hav det godt.
Er det det?
Nu taler vi slet ikke til hinanden?
Hver gang vi gør, ender vi med at skændes, så stilheden er at foretrække.
Hvad er det for en tur til New York?
Se ikke så overrasket ud. Regeringen bad om det. Alle ved det.
Ingen vidste, du rejste alene.
Sikken grim og gerrig selvpromovering.
Jeg ville hellere rejse med min mand ved min side.
Med hvilket formål?
Du er knap nok mentalt i stand til at gå til frisøren
og kan slet ikke repræsentere kronen. Selvom du havde tid til dine eskapader.
-Og så er den samtale vist forbi. -Det var dig, der ville tale.
Jeg foretrak stilheden.
Mrs. Thatcher? Fru statsminister?
Der er særligt én krise i dag.
-Ja. -En gene, man helst havde undgået
i betragtning af de store udfordringer, landet allerede står overfor.
Golf-krisen.
Nå, den krise?
Det er den største udfordring, vi står overfor.
Jeg troede, De mente en krise af mere national art.
Der er et par mindre nationale anliggender.
Ændringer af fiskelicensen for eksempel,
men intet jeg ville spilde Deres kostbare tid på.
Og vi bør ikke kort diskutere talen?
Hvilken tale?
Sir Geoffrey Howes fratrædelsestale, der skabte sådan furore.
Hvorfor skulle vi diskutere den?
-Fordi den skabte så stort postyr. -Stakkels Geoffrey.
Jeg tilbød ham posten som vicestatsminister,
men det faldt ham åbenbart for brystet.
Aviserne omtaler hans tale som en udfordring af Deres magt.
Det kommer vel an på, hvilke aviser man læser.
-De omtaler det også i fjernsynet. -Eller hvad man ser.
Som regent må jeg spørge…
…om De forventer en magtkamp?
-Statsministeren var her i dag. -Nå.
-For at tale om Golf-krisen. -Hvad?
Ikke, at en af hendes ældste allierede faldt hende i ryggen?
Jeg spurgte.
-Gjorde du? -Ja.
Du er modig.
-Hvad sagde hun? -At situationen var uheldig…
…men ikke meget mere end lidt rivalisering og foragt…
…som var det en skolegård.
Dem skal jeg nok få hurtigt has på.
Og vi bør ikke beskæftige os med en ubetydelig…
…uenighed i partiet, når vores tid er så kostbar.
Jamen…
Sir Geoffreys angreb gør kritikken af Thatcher langt mere farlig.
Hun har store problemer,
men jeg tror ikke, at Michael Heseltine kan vinde over hende,
selvom der vil være nok stemmer imod hende
og nok stemmeafståelser til virkelig at skade hende.
En kilde sagde, han mente, det var muligt,
at hvis hun blev skadet nok, ville regeringen gå til indpiskeren,
så hun kan overveje sin ministerpost. Det er endnu for tidligt at sige,
men strømmen lader til at være Thatcher stærkere imod her til aften,
end vi før har set.
Powell.
Ja.
Javel.
Tak.
-Hvor mange? -Der mangler fire.
Ikke nok til at afværge anden afstemning.
Svigt af værste skuffe!
-De skylder mig deres politiske karriere. -Foragteligt.
Sådan nogle små mænd!
Og dem skal jeg lefle for?
Aldrig!
Bed dem komme herind.
En ad gangen.
Første punkt på dagsordenen er Hendes Højheds forestående…
…solo-rejse til New York.
Når vi ser på tidsplanen,
er vi bange for, den er lidt overvældende.
Mange aftaler hver dag.
-Det er kun fire dage. -På mange steder.
Vi ved, hvor hårdt det kan være med en stram tidsplan,
og ingen her ønsker at se prinsessen være overbebyrdet.
-Eller sætte sit helbred overstyr. -Prinsessen har et udmærket helbred.
Hendes mentale helbred.
Ikke at forglemme, at hun vil være væk fra sine børn,
og at det er svært for hende.
Prinsessen er klar over, hvad der kræves af hende,
og glæder sig til turen.
Jeg har kun ét spørgsmål.
Vil De støtte mig?
Naturligvis.
De har altid min ubetingede støtte.
Jeg er på Deres side.
De kan regne med mig.
Problemet er…
…tallene jo er Dem imod…
…og De formår ikke at samle partiet bag Dem…
…om Europa…
…om økonomien…
…om skat…
Måske hvis De var mindre konfliktsøgende…
…eller hvis De rådførte dem med os frem for at udstikke befalinger…
…Deres afvisning af centrale, konservative værdier, af moderation…
…varme…
…og at De ikke indgår kompromisser…
…gør Dem sårbar.
Blottet og isoleret.
Jeg vil altid forsvare Dem.
Altid.
Men…
…som din ven…
…som allieret…
…er jeg enig med flertallet…
Tiden er måske inde til friske kræfter…
…og det ville være i alles interesse, hvis De … trak Dem.
Skiderikker!
Hele banden.
Mordere.
Er løbet kørt?
Er det slut?
Nej.
Jeg har stadig ét kort på hånden.
Storbritannien sender flere tropper til Golfen.
Forsvarsminister Tom King sagde, landet…
Præsident Bush ringede for at sige, det var barbarisk.
Kansler Kohl sagde, det var umenneskeligt.
Mikhail Gorbatjov mindede mig om, at for ti år siden holdt Storbritannien
demokratiske valg, hvor Rusland havde kup.
Nu er det omvendt.
Men alle er de enige om,
at det vil skade landet at skille sig af med mig.
Derfor kommer jeg til Dem.
Så vi sammen kan handle i landets interesse.
Hvordan det?
Ved at opløse Parlamentet.
Hvad?
Vi står på krigens rand.
Hvad vil vores fjender og Saddam ikke tro,
hvis vi skifter leder nu?
-Vi ville fremstå som svage og splittede. -Det er ikke ideelt, nej.
-Har De diskuteret det med regeringen? -Nej, det har jeg ikke.
Men ville det ikke være kutyme?
Med al respekt
er beslutningen om at opløse Parlamentet alene op til statsministeren.
Det er udelukkende op til mig, hvis jeg mener, det er det rette.
Det har De ret i.
Teknisk set har De magten til det.
Men vi må spørge os selv,
hvornår og om vi skal udøve den slags magt.
Deres første instinkt personligt er tit at handle.
-At udøve magt. -Det forventer folk af en leder.
At de handler med overbevisning og styrke. At de leder!
Jeg stiller blot spørgsmålet.
Om det er korrekt at udøve magt, blot fordi De kan?
Magt er intet uden autoritet.
Og netop nu
er regeringen imod Dem.
Deres parti er imod Dem.
Og skal man tro på meningsmålingerne, og udskrev De valg i dag, tabte De.
Så landet er måske også imod Dem.
Måske er tiden inde til,
at De for en gangs skyld ikke handler.
Forskellen er…
…De udviser magt … ved intet at gøre.
Jeg vil stå tilbage med intet.
De vil have Deres værdighed.
Der er ingen værdighed i den vilde natur.
Så prøv at anskue det anderledes.
Tænk på det som en mulighed for at lave noget andet.
Jeg går skam op i andet.
Min mand, mine børn…
Men jobbet er min sande lidenskab.
At få det taget fra mig…
…stjålet så nederdrægtigt fra mig…
Det, der svider mest,
er, at vi var nået så langt.
Og nu bliver muligheden for at fuldføre opgaven
taget fra mig i sidste…
Jeg er i helvede!
Og han hader mig bare.
Han vil bare se mig fejle.
Han siger, jeg er tosset.
De behandler mig, som om jeg er det, og jeg er ved at føle mig tosset.
Hvorfor gik jeg med til den tur?
Det ender med en kæmpe fiasko.
Alt okay?
Det tror jeg.
En fornøjelse. Goddag.
Rart at møde Dem.
Jeg elsker dig, Diana!
Diana!
HENRY STREET-ORGANISATIONEN
Mange tak. Hvor er det venligt. Tak.
-Deres Højhed. -Goddag.
Vi er så glade for at se Dem.
Det er Linda Correa.
-En fornøjelse. -Deres Højhed.
De sagde, I har en venteliste på boliger…
Et hospital i den gale ende af Harlem,
som kun få amerikanske politikere har besøgt.
Men i dag er det sidste stop på prinsesse Dianas travle turné i New York.
Deres Højhed.
Vi stiftede aids-børneafdelingen for to år siden
for at takle det stigende problem med smittede børn.
Hej.
Mange af børnene var efterladt
eller har misbrugsramte eller syge forældre.
Der er stor mangel på plejefamilier, men folk tør ikke tage dem.
Hvorfor?
Det er jo fordommene. Frygten for sygdommen.
"Vi vil se prinsessen" rungede gennem Harlem i New York i dag.
En flot afslutning på prinsessens første solotur,
der var en bragende succes uden hendes mand, prins Charles.
Vi elsker hende. Hun er smuk og varm.
Vil de ikke have hende, så tager vi hende gerne.
Jeg var helt knust, da hun krammede drengen på sygehuset.
Prins Charles er en heldig mand.
Prinsesse Di, tak, fordi De bragte kærlighed og liv til Lower East Side!
Hun ved, hvordan man trøster folk, og det er en sjælden evne. Ikke?
Jo!
Holder du rent faktisk af mig,
så glem tanken om at opgive forholdet til Diana.
Hvorfor?
Vil du ikke frit kunne…
…leve vores liv åbent?
Jo.
Men jeg vil ikke ydmyges og angribes for det.
Og det vil ske i en sammenligning med hende.
Der taber jeg.
Jeg er gammel.
Jeg er gift.
Jeg er ikke nær så køn og betagende.
Der er ikke plads til mig i et eventyr.
Og det vil folket have. Et eventyr.
Vidste de, hvad vi føler for hinanden, ville de få deres eventyr.
Nej!
Man vinder kun i eventyr, hvis man er uretfærdigt behandlet.
Er offeret, ikke?
Men står vi to frem, er hun offeret.
Og med eventyr kontra virkeligheden
vinder eventyret altid.
Hun vil altid vinde over mig, hvad angår folkets attrå.
Hvad er der med dig, skat?
Hvad er der med dig i dag?
Det er virkeligheden.
Hun er prinsessen af Wales.
Hun bliver dronning og er mor til en fremtidig konge.
-Jeg er bare… -Min eneste ene.
…elskerinde.
Prinsens elskerinde,
ligesom min oldemor Alice Keppel var prinsen af Wales' elskerinde.
-Din tipoldefar. -Han elskede hende alle sine dage.
Lad mig om det.
Nummer 10 er både et hus, et hjem og et kontor.
Da Thatcher forlod det efter en lang årrække, bragede bifaldet.
Jeg hører, at personalet endda fældede et par tårer.
Thatchers egen stemme lød en kende følelsesladet.
Mine damer og herrer,
vi forlader nu Downing Street for sidste gang
efter 11 og et halvt pragtfulde år.
Det var enden på en æra for denne kvinde, hvis navn blev et politisk udtryk.
11 års thatcherisme.
Hun magtede at vinke en sidste gang.
Men så knækkede jernladyen næsten sammen. Se hende, da hun stiger ind i bilen.
Tak.
Venner udtaler, hun er chokeret over den iboende uretfærdighed.
Tre valgsejre og et klart, men utilstrækkeligt flertal ved 1. afstemning,
men alligevel blev hun fyret.
Thatcher har naturligvis sit nye hjem i Dulwich…
Martin? Vil De bede statsmin… Vil De bede mrs. Thatcher om at komme?
Da jeg arvede tronen,
var jeg ganske ung … blot 25 år.
Og jeg var omgivet af formelle, nedladende og gråhårede mænd,
der altid vidste bedre.
Så jeg ville sige…
…den måde, De håndterede Deres egne formelle, nedladende og gråhårede mænd
under hele Deres embede
og fyrede dem…
Nu har de så fået deres hævn.
Jeg var chokeret over måden, De måtte forlade embedet på.
Jeg ville udtrykke min sympati.
Ikke som regent til statsminister,
men kvinde til kvinde.
I al den tid, vi arbejdede sammen, fokuserede folk altid på forskellene.
Men det var for let og misvisende.
Dermed overså de alt det, vi har til fælles.
Vores generation.
Vores tro.
Vores arbejdsmoral.
Vores pligtfølelse.
Og mest af alt…
…vores engagement i et land, vi begge elsker.
Så med det i tankerne…
Fortjenstmedaljen…
…tildeles ikke af en anonym komité.
Den uddeles efter regentens skøn
og i anerkendelse af exceptionel prisværdig tjeneste.
Kun 24 har modtaget den.
Uanset disses baggrund.
De kan være datter af en hertug.
Eller en grønthandler.
Det afgørende er Deres bedrifter.
Og ingen kan nægte…
…at vi nu har et meget anderledes land
end det, vores første kvindelige statsminister overtog.
Normalt overrækker man skrinet.
Men hvis De tillader…
Tillykke.
Tak, fordi du kom.
Hvorfor siger du det?
Selv mine værste kritikere mener,
at min første solotur ikke var en katastrofe.
At det ikke var en kæmpe fiasko.
Så jeg kan kun forestille mig, eller håbe, du ville sige undskyld,
tage ordene i dig … og lykønske mig.
Din … evne til selvbedrag
overrasker mig altid.
Vi er glade for, du er hjemme,
uden det gik alt for galt. Dine sønner har brug for dig.
Vores sønner overlevede snildt uden mig i fire dage.
Det samme gælder ikke resten af os.
Dine motivers rene egoisme
og…
…det beregnende vulgære i dine udskejelser…
…trak de overskrifter, du forventede.
"Udskejelser"?
Pralende bedrifter.
Tror du ikke, vi kan det?
Dramatiske omfavnelser af stakler og syge, så forsiderne overdænger os med ros?
Det tvivler jeg på.
-Du kan knap nok omfavne dine egne børn. -Jeg omfavner dem, jeg vil.
Dem, jeg elsker.
Især når de påvirkes af andres egoisme og skal trøstes.
-Hvem mener du nu? -Camilla.
-Skal jeg bekymre mig om hende? -Ja, for jeg holder af hende!
Jeg holder af hende døgnet rundt.
Og du gør hende fortræd.
Og rammer du hende…
…rammer du mig.
Jeg vil have Camilla.
Hun har min loyalitet. Hun er min prioritet.
-Ikke dine børns mor? -Bland drengene udenom.
Godt. Ikke hende, du giftede dig med!
Jeg nægter at tage skylden for dette groteske ægteskab længere.
Jeg er færdig med det!
Vil du klage over noget…
…med…
…at være uelsket…
…eller værdsat i ægteskabet…
…så tal med dem, der arrangerede det.
-Han er ved at lære det. -Han er meget bedre.
Hun fortæller vittigheder,
men starter med pointen, der lyder sjovere end vittigheden.
Der er du.
Mama.
De sagde det nok ikke videre, men jeg anmodede via mit kontor om,
at vi kunne tale privat sammen.
Da vel ikke lige her?
Nej, ikke her.
Eller nu. Hundene skal fodres.
-Hundene. -Ja, hundene. Det må blive senere.
Er I sultne?
Er I det? Sultne?
Har I haft en god dag?
Har du haft en rar dag? Hyggede du dig?
-Sidder du der? -Det gør vel ikke noget?
-Jeg tænkte, vi kunne tale sammen. -Som I dog ter jer.
Hvad mener du?
Du og din kone står på spring med angst i blikket og noget på hjerte.
Jeg vil tale med dig, mor.
Vi må tale sammen.
Så gør vi det.
Og kan vi gebærde os som statsrådet? Stående, så vi fatter os i korthed.
Det er ægteskabet.
-Jeg frygtede, det nok var det. -Jeg har gjort mit bedste.
Mit allerbedste, men jeg lider!
Nej, du gør ej. Vi lider, fordi vi må leve med det her!
Lad mig gøre én ting klart.
Når folk ser dig og Diana, ser de to privilegerede unge,
der takket være held nu har alt, man kan ønske sig i livet.
Ikke én eneste levende sjæl ser nogen form for lidelse.
-Jo, hvis de vidste det. -Hvad?
De ved, du er din kone utro og ikke lægger skjul på det.
De ved, du giver hende psykiske problemer
og spiser eller ikke spiser, eller hvad hun nu gør.
De ved, du er forkælet og umoden, og at du brokker dig i en evighed
og er gift med en forkælet kvinde, der brokker sig konstant.
Vi er virkelig trætte af det.
Alle ønsker blot, at I to tager jer sammen og holder op med at te jer,
og at I får ægteskabet og jeres enormt privilegerede stilling til at fungere.
-Men jeg vil separeres. -Ingen separation eller skilsmisse.
Og du svigter ikke familien.
-Hvis du være konge… -Det vil jeg!
…så skulle du opføre dig som en.
-…kaninen lige der. -Nej!
Har du set Diana?
Kom ind.
Hallo?
Nej, nej…
Jeg kom for at se til dig.
Jeg har vist ikke været herinde før.
Familien kan være ret hård.
Nogle gange kan det nok…
…for en sart sjæl som dig … føles som…
Lad mig hellere spørge, hvordan det føles.
Som en iskold tundra.
Ja.
Sådan altså.
En kold, mørk, følelseskold grotte…
…uden lys…
…uden håb…
…overhovedet.
Ikke et eneste lysglimt.
Javel.
Han bliver god igen.
Det gør han.
Engang.
Når han indser…
…han ikke får den anden.
Hjælper det at høre, at vi alle synes, han er godt tosset?
Det havde det måske gjort engang, men det nytter ikke noget mere.
Sir.
Og kan han…
Kan familien ikke give mig den kærlighed og tryghed, jeg fortjener,
har jeg intet andet valg
end at bryde officielt med jer … og finde det selv.
-Det ville jeg ikke gøre. -Hvorfor?
Jeg tror ikke, det ville ende godt for dig.
Det er vel ikke en trussel?
Nej, ikke nu. Ud!
Selvom vi begge giftede os ind i familien,
er vi to meget forskellige.
Ja.
Det ser jeg nu.
Ja, jeg er er en outsider.
Det var jeg den dag, jeg mødte…
…den 13-årige prinsesse, der en dag blev min hustru.
Og efter alle disse år…
…er jeg det endnu.
Det er vi alle.
Alle…
…i systemet…
…er fortabte…
…ensomme…
…irrelevante outsidere…
Bortset fra den ene person,
den eneste,
der betyder noget.
Hun er ilten, vi indånder.
Ånden bag vores gerning.
Jeg tror, dit problem er…
…at du ikke rigtig forstår, hvem den person er.
Kom ind!
Deres Kongelige Højheder, fotografen er klar.
Tak.
Nu tager vi det billede.
Er det ikke bedst med dronningen i midten?
Charles skubber.
Du venter dér.
Hold op med at skændes.
Stille.
Ja…
De største julesmil!
Ja.
Tre, to, en…
Godt. Hvem blinkede?
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen