"Eu şi soţul meu suntem profund mişcaţi de primirea de aici."
- Doamnă? - Da. Cît mai avem?
Aterizăm în zece minute.
Nu. Martin.
- Va fi un microfon? - Sunt sigur, doamnă.
"Acum puţin mai mult de 50 de ani…"
Traducerea şi adaptarea: Little Badger
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com
== Thanks goes to explosiveskull == - www.addic7ed.com -
Eu şi soţul meu am fost profund mişcaţi de primirea de dimineaţă.
Acum puţin mai mult de 50 de ani, Nairobi era un loc sălbatic,
căminul animalelor sălbatice şi nelocuit,
cu excepţia ocazionalelor grupuri de ciobani nomazi.
Acum este un oraş modern şi dinamic,
un tribut izbitor bărbaţilor şi femeilor de toate rasele,
care l-au făcut un mare centru comercial şi financiar.
Acum, nu-mi rămîne decît să vă transmit scuzele
tatălui meu, regele George…
Care e, fără îndoială, foarte gelos că am venit în locul său.
Devine mai puternic pe zi ce trece.
Şi va fi din nou aici cu voi foarte curînd.
Alteţele Voastre regale, daţi-mi voie să vi-l prezint
pe căpetenia tribului Kikuyu, Waruhiu wa Kung'u.
- Bună ziua. - Sironka, căpetenia tribului Kipsigis.
- Bună ziua. - Bună dimineaţa.
- Lembui, căpetenia tribului Maasai. - Da, bună ziua.
- Pelipel, căpetenia tribului Turkana. - E o mare plăcere.
Doamne, uite, o am şi eu pe aia. Şi pe aia, de fapt.
Hristoase, o am şi pe aia. Uite!
Ia spune, de unde ai furat-o pe aia?
Independenţa se extinde pe tot continentul.
Sprijinul lor e mai important ca niciodată.
- Da, mulţumesc. - Îmi place pălăria.
Nu e o pălărie. E o coroană.
Sezonul 1, Episodul 2
MOARTEA REGELUI
Inspiraţi, Maiestate.
Şi expiraţi.
Măi, măi.
Îţi spun, m-am trezit dimineaţă simţindu-mă ca un om nou.
Cred că ar trebui să vă bucuraţi, domnule.
Să vă bucuraţi de fiecare minut cît încă puteţi.
Asta intenţionez să fac.
Şi o să mă duc direct la Sandringham dacă-mi dai permisiunea să trag.
Consideraţi că o aveţi.
- Scuze, doamnă, vă pot ajuta? - Venetia Scott. Sunt nouă.
E în regulă. E cu mine. Vino. Mulţumesc.
- S-a trezit? - Da, dle.
De fapt, a cerut să te vadă.
- Dle prim-ministru? - Eşti fata cea nouă?
- Da, dle. Venetia. - Louisa?
- Venetia. - Venetia.
Colegii tăi de jos ţi-au spus lucruri groaznice?
Hai, fii sinceră.
Se spune că… puteţi fi dificil.
Pot fi un monstru. Au spus asta?
- Da, dle. - E adevărat.
Dar trebuie să fii un monstru ca să-l înfrîngi pe Hitler.
- Jock ţi-a dat cutia mea? - Da, dle.
Ce e în ea?
- Vreţi s-o deschid? - Dacă nu ai vedere cu raze X,
va trebui s-o deschizi, ca să-mi poţi spune ce e în ea.
Deci?
- Nişte hîrtii despre raţionalizare. - Altceva?
Nişte hîrtii de la Fisc.
Ceva de la Ministerul de Externe? Despre America sau Uniunea Sovietică?
- Nu, dle. - Foarte bine.
Atunci începe cu Fiscul. Citeşte cu voce tare.
Şi nu te alarma dacă nu auzi nici un răspuns.
Voi face notiţe mentale.
- "Situaţia economică…" - Poftim?
"Situaţia economică pe care am moştenit-o e mai rea decît în 1949…"
"şi, în multe feluri mai rea…"
"mai rea decît în 1947."
"Încrederea în lira sterlină este diminuată."
"Iar ultimele noastre estimări sugerează că în 1952…"
…Marea Britanie va avea un deficit în balanţa generală
a plăţilor externe între 5 şi 600 de milioane de lire.
Date fiind circumstanţele, aş fi interesat să aud opinia prim-ministrului
cu privire la şansele de recuperare.
Ori scăpăm de el acum, ori pierdem următoarele alegeri,
şi, destul de probabil, pierdem puterea pentru o întreagă generaţie.
Trebuie să acţionezi, Anthony! Ăsta e momentul tău.
Ţara are nevoie de un om mai tînăr, mai dinamic.
Şi ce te aştepţi să fac?
E şeful partidului.
Şi a devenit şeful partidului la recomandarea noastră.
Nu-l pot îndepărta, pur şi simplu.
Atunci trebuie să mergi şi să vezi singura pesoană care o poate face.
- Bun venit la Sagana Lodge, doamnă. - Mulţumesc foarte mult.
Bună ziua.
Astea sunt pentru mine? Mulţumesc foarte mult.
- Bun venit. - Mulţumesc.
Se pare că e o mare turmă de elefanţi de prăsilă la Treetops.
- Deci trebuie să ajungem acolo devreme. - Nu prea devreme, sper.
Şi de ce? Ce mai ai în minte pentru mica noastră vacanţă?
De ce toată lumea crede că, doar pentru că suntem de sînge regal,
ne place bucătăria fină? Nu-şi dau seama că suntem sălbatici?
E bună doar pentru mesele la şcoală şi pentru grădinile de legume.
Nu-i nimic, poţi folosi degetele.
- Filip. - Uită-te, opreşte-te, priveşte.
Doamnă…
Alteţă…
Sărută-mă.
Haide.
Maiestatea Sa se va întoarce de la vînătoare la 4:00 p.m.
- Bună ziua, dle. - Bună ziua.
Maiestatea Sa s-a întrebat dacă v-ar deranja să-l însoţiti
la vînătoarea de la Clubul Beecher de astăzi.
Nu, absolut deloc.
Mi-e teamă că e încă umed pămîntul după furtunile de ieri,
dar vă putem da cizme Wellington.
- Nu-ţi face griji. - Ce mărime purtaţi, dle?
44.
Deşi cizmele mele de călărie sunt 44,5, iar bocancii erau 46.
Facem cum spui tu.
Mare parte din asta e doar din cauza vîrstei.
S-a concentrat aproape în întregime
pe problemele legate de America şi Uniunea Sovietică,
deci chestiunile interne importante…
rămîn în urmă.
Ce sugerezi să fac?
Ca suveran, desigur, nu puteţi face nimic
din punct de vedere constituţional.
Dar, ca prieten…
Ca Albert Windsor,
sunteţi singura persoană pe care cred că ar asculta-o.
Mi-e teamă că aici am probleme.
Nu mai sunt Albert Windsor.
Persoana aia a fost omorîtă de fratele său mai mare… cînd a abdicat.
Şi, desigur, lui Albert Windsor i-ar plăcea mult
să-i spună vechiului său prieten, Winston Churchill, "Fă un pas înapoi."
"Relaxează-te. Lasă tînăra generaţie să încerce acum."
Dar el nu mai este cu noi,
iar acel gol a fost umplut de George al VI-lea,
care, s-a dovedit, e destul de maniac,
şi… nu-i mai permite suveranului
să se amestece în conducerea prim-ministrului.
Chiar dacă e în interesul naţional, domnule?
Interesul naţional? Sau interesul lui Anthony Eden?
Motivul pentru care am fost de acord să-ţi ofer o audienţă
n-a fost ca să-ţi aud nemulţumirile legate de dl Churchill,
ci să ţi le comunic pe ale mele legate de tine.
Domnule?
Prim-ministrul va ceda în timp.
Iar pînă atunci, ca suveran,
am dreptul să fiu consultat, să încurajez, să avertizez.
E mai bine să ai răbdare şi să obţii ce-ţi doreşti la momentul potrivit…
decît să te bagi într-un post înalt cînd nu eşti pregătit.
Vorbesc din experienţa personală.
Dle ministru de Externe…
- Maiestate. - Domnule.
Ne întoarcem, domnule?
Foloseşte acceleraţia, vom fi bine. Mulţumesc.
- Mergem pe jos de aici? - Filip. Filip.
- Aşa se pare, domnule. - Mulţumesc. Mulţumesc.
- Alteţă. - Mulţumesc.
Sunt ghidul dvs. O să vă duc la Treetops.
Foarte bine. Mulţumesc.
Dă-mi puşca. Mulţumesc. Şi cartuşele.
Dar trebuie să vă rog să continuăm în tăcere totală.
Nu vorbiţi decît dacă e absolut necesar,
şi atunci doar folosind o voce joasă.
Pe drum, s-ar putea să trebuiască să folosim semnale cu mîna.
Asta înseamnă opreşte-te, iar asta înseamnă nu mişca.
Vom merge în grupuri mici, în şir indian, cel mult trei o dată.
E în regulă. Vom fi bine. După tine, draga mea.
Staţi aproape, vă rog, la o lungime de braţ.
Elefant!
Steag alb.
Plecaţi! Acum!
Măi, măi, măi, uită-te la tine.
Mişcaţi-vă încet în jurul meu.
Vor trimite scara pentru dvs, iar eu îi distrag atenţia.
Nu, nu, nu. Rămîi cu prinţesa.
- Filip! - Elisabeta, pleacă. Pleacă!
Bun, Alteţă. Staţi aproape. Ţineţi-vă de haina mea.
E în regulă, Elisabeta. Uşor, uşor!
Aici! Aici!
Iată-mă.
Alteţă, foarte încet.
Uşor, uşor, stai cu mine.
Mergeţi mai departe, Alteţă, mergeţi mai departe. Repede.
Stai cu mine! Păzea! Păzea!
Înapoi. Înapoi!
Uşurel.
Tu eşti regele.
Bravo!
Hristoase!
- Scuză-mă, bătrîne. - Domnule.
Cum ai făcut asta?
- Eşti un cretin. - Sunt.
Mulţumesc.
- M-am gîndit… - Hopa!
Dacă starea lui tata continuă să se îmbunătăţească,
m-am gîndit să-l rog să ne întoarcem în Malta.
- Îţi poţi relua cariera în Marină. - Serios?
Ştiu că ţi-a fost dor de viaţa de acolo.
Aşa e.
Şi mie. Foarte mult.
O să-i scriu lui tata.
- Nu. - Da.
- Categoric nu. - Categoric da.
- Nu, nu! Nu! - Haide. Doar unul.
- Haide. Vreau doar unul mic. - Nu. Niciodată nu e doar unul!
- Este. - Nu!
- Elefant. Elefant.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Cu plăcere.
Nu e nimeni aici, vorbeşte!
- Bun. - 'Neaţa, domnilor. Iată-ne.
Opt arme astăzi, numărînd de la dreapta, cîte doi…
în fiecare maşină.
Deci, dacă trageţi unu sau opt,
nu vă faceţi griji, vă va veni rîndul destul de repede.
Două semnale scurte din corn va indica că drumul s-a terminat.
Deci, cînd sunteţi gata, urcaţi în maşini. Mulţumesc foarte mult.
- Salutare! - Mai ai un loc?
Întotdeauna.
- Bine. - Uşurel cu ambreiajul,
ochii la drum, nu prea repede.
Nu-ţi face griji. Voi fi blîndă cu tine, tată.
Bravo!
Mulţimea ovaţionează sosirea maşinii regelui,
care le duce pe Maiestăţile Sale şi pe prinţesa Margaret la aeroport,
pentru un ultim bun rămas călătorilor regali.
Prinţesa Elisabeta şi ducele de Edinburgh
au plecat în turul Commonwealth-ului.
19 ore mai tîrziu, avionul regal a aterizat la Nairobi.
Îi aşteaptă o călătorie de 50.000 de km,
care îi va duce, în cinci luni, pe patru continente.
Călătoria pe care ar fi făcut-o regele,
dacă nu era starea sa de sănătate,
aproape a început.
Şi, de acolo, cuplul regal va călători la Sagana Lodge…
Bună dimineaţa, Maiestate. 7:30, domnule.
Domnule?
Stai acolo.
Regret să vă informez că regele tocmai a murit.
Nu! Nu, nu, nu!
Sună-l pe ministrul de Externe.
Spune-i…
Hyde Park Corner. Va înţelege.
- Prinţesa a fost anunţată? - Vă referiţi la noua regină?
Din cîte am înţeles, nu.
Atunci îţi sugerăm s-o facem, înainte să se afle.
Încercăm. Nu suntem foarte siguri unde este în acest moment.
Încercăm să-l contactăm pe guvernatorul din Nairobi.
Să mergem!
- Trebuie să anunţăm. - Nu putem. N-am primit aprobare.
Şi crezi că vreun reporter din lume va aştepta aprobarea?
Iar a sunat BBC-ul.
Veştile vin de peste tot. Nu le pot reţine.
- Şi nicio veste despre prinţesă? - Nu, dle. E un "da" pentru BBC?
Da.
Şi Dumnezeu s-o ajute.
Tot încearcă să pornească motorul.
Trebuie doar să se asigure că radiatorul e oprit şi să aştepte.
Nu! Opreşte!
Pur şi simplu… E supraîncinsă. Nu, îmi poţi da aia? Mulţumesc.
Tot ce trebuie să faci…
E să aştepţi. E în regulă. Am fost mecanic în timpul războiului.
Aici e Londra.
Cu mare tristeţe facem următorul anunţ.
Astăzi, la 10:45, s-a anunţat de la Sandringham…
- Şi apoi mergem la Nanyuki. - Nanyuki.
Nanyuki, scuze. Într-o maşină închisă care vine la 10:30.
Morris! Reuters pentru tine.
- Da. - 10:45, scuze.
Va fi o demonstraţie a unităţilor Puşcaşilor Africani.
Hristoase!
Vrei să aştepţi?
La ora 13:00 mergem la aerodromul din Nanyuki
şi ne urcăm în avionul C47 al Liniilor Aeriene Est Africane
care decolează la ora 13:30 către…
În timp ce steagurile din toată ţara sunt coborîte în bernă,
iar veştile se răspîndesc prin oraşe şi sate,
mulţimile se adună să-l plîngă pe regele al VI-lea.
Ne alină să ştim că şi-a petrecut ultimele ceasuri
în compania fericită a soţiei sale şi a fiicei mai mici.
A fost un familist devotat, iar noi, ca naţiune,
aşa ar trebui să ni-l amintim.
Ei nu ştiu.
Spre Sagana. Acum, omule!
Mulţumesc.
- Cum a fost la Treetops? - A fost minunat. Am văzut elefanţi.
- E limonadă proaspătă. - Arată delicios.
- Bine aţi revenit, doamnă. - Mulţumesc.
Să mergem. Hai să conducem, bine?
Eşti gata? Pe locuri… Start.
Prinţesa Elisabeta?
Prinţesa?
E aici?
Domnule… Dl duce e acolo.
- Mă scuzaţi, dle. - Ce este, Martin?
TATA
O mare durere s-a simţit astăzi printre oamenii săi
adunaţi să-şi arate respectul.
- Sunt foarte fericit să… - Nu, nu, nu.
- Eu ar trebui să-i spun. - Da, dle.
Regele, care se simţea ca de obicei cînd a mers la culcare,
a decedat liniştit în somn.
BBC-ul oferă profunda sa simpatie Maiestăţii Sale regina
şi familiei regale.
Alteţă, această etapă a procesului de îmbălsămare…
v-ar putea chinui.
Alteţă…
Pentru dvs, dle.
Te vor trimite departe, dar n-am să-i las.
O să-i spun mamei să nu te trimită de aici. N-o voi lăsa.
E în regulă.
Nu pleci. Nu te voi lăsa să pleci.
Doamnă, putem vorbi?
Se pare că dra MacDonald a neglijat să împacheteze o rochie neagră.
Am sunat la Londra,
şi vă va fi adus ceva la avion înainte să debarcaţi.
Bun.
Şi un avertisment, doamnă. Sunt mulţi ziarişti afară.
Corespondenţi regali, mai ales, însărcinaţi să acopere turneul.
- Ar trebui să spun ceva? - Nu.
Nu va fi nevoie.
Deşi ar fi de ajutor dacă am decide aici şi acum numele dvs.
- Numele meu? - Da, dnă. Numele dvs de domnie.
Acela e numele pe care-l veţi purta ca regină. Tatăl dvs a ales George.
Evident numele lui este…
era, Albert.
Şi, înainte să abdice, unchiul dvs a ales Edward, desigur.
Îl chema David.
- Ce are numele meu? - Nimic.
Atunci, hai să nu complicăm lucrurile inutil.
Numele meu e Elisabeta.
Atunci, trăiască regina Elisabeta.
Îmi pare nespus de rău pentru rochie, doamnă.
În regulă.
Suntem gata cînd sunteţi şi dvs, doamnă.
S-a întîmplat ce era mai rău.
- E toiul nopţii. - N-am putut dormi.
Nimeni din ţară nu poate dormi.
Ştiu că n-ar trebui să cred tot ce aud…
Dar?
Vorbeam cu soţia lui Jock Colville.
- Mary. Margaret. - Margaret.
A spus că Anthony s-a dus să-l vadă pe rege acum zece zile.
Pentru ce?
Să-şi exprime preocuparea pentru vîrsta ta.
Conducerea ta. Incapacitatea ta.
- Să-i ceară să te retragi. - Asta e imposibil.
Regele nu s-ar implica într-o astfel de trădare.
Iar Anthony n-ar îndrăzni. I-am fost ca un tată.
Am avut grijă de el la fiecare pas.
Păi… Ignoră-mă, atunci.
Probabil nu e nimic.
Hai, probabil nu e nimic.
- Ce scrii acolo? - E elogiul meu pentru rege.
Se transmite mîine, iar cuvintele potrivite îmi tot scapă.
- Vor să dai greş, să ştii. - Ştiu.
Orice mai puţin decît perfect va fi un dezastru.
Anthony, ha?
Nu pot dormi.
Nu.
Îmi pare rău.
Ţie îţi pare rău?
Mie îmi pare rău.
Credeam că vom avea mai mult timp.
Doamnă? Peste trei ore de acum.
- Ce crezi că se va întîmpla? - Cînd?
Cînd aterizăm.
Ce se va întîmpla atunci?
- 'Neaţa. - 'Neaţa.
Prim-ministrul nu ni se va alătura în dimineaţa asta.
E foarte obosit după toată agitaţia de ieri.
- Deci, unde e? - Încă doarme.
Deci, în absenţa lui, ca adjunct, voi prezida eu.
- Avionul reginei… - Stai puţin, Anthony.
Dacă conduci şedinţa în numele prim-ministrului,
n-ar trebui să stai pe scaunul potrivit?
Nu cred că e necesar.
Foarte bine.
Deci, avionul reginei e acum deasupra Italiei,
părăsind aerodromul El Adem din Libia la ora 5:00 în dimineaţa asta.
Scuze că vă deranjez.
Vreau doar să spun cît de rău îmi pare
că nu vom mai lucra împreună.
De ce?
Trebuie să-i las locul lui sir Tommy Lascelles.
Ca secretar particular al suveranului, el e superiorul meu.
Trebuie să mă dau deoparte pentru marele om.
Martin… îmi pare nespus de rău.
Doamnă…
Ce coşmar.
Charteris cel puţin avea un picior în lumea reală.
Şi a fost omul tău, omul nostru, de partea noastră.
În timp ce Tommy Lascelles…
e blocat într-un tărîm uitat de timp.
- Aţi cerut să mă vedeţi, dle? - Da.
- Vrei să te aşezi? - Mulţumesc, dle.
Am presupus că după moartea Maiestăţii Sale,
ai dori, cît mai curînd,
să-ţi reiei îndatoririle în Forţele Aeriene Regale.
Da, dle.
I-am menţionat asta reginei…
Reginei Mamă, în dimineaţa asta, care apoi mi-a cerut,
destul de neobişnuit, să te întreb dacă n-ai dori
- să reconsideri o astfel de plecare. - Domnule?
A simţit că te-ai bucurat de o neobişnuită strînsă legătură
cu răposatul ei soţ, şi că i-ai cîştigat nu doar încrederea,
dar şi încrederea şi afecţiunea întregii familii.
Mulţumesc, dle.
În această lumină, s-a întrebat dacă ai considera
să rămîi într-un nou rol,
ca şi contabil al reşedinţei Reginei Mamă.
- Înţeleg. - O ofertă amabilă şi generoasă.
Aşa cum îi stă bine văduvei unui bun…
şi generos om.
Dar, deşi sunt sigur că eşti flatat, nu mă aştept să accepţi postul.
De aici şi dezaprobarea mea a ofertei.
N-am vrut ca Maiestatea Sa să sufere jena unui refuz.
De ce n-aş accepta, dle?
Pui întrebarea greşită, Townsend.
De ce-ai accepta?
Eşti un erou de război decorat, încă în floarea vîrstei,
iar contabilul reşedinţei Reginei Mamă nu are nicio asociere militară.
Te-ar lua de lîngă soţie şi copii.
La urma urmei, persoana
cu care te-ai bucurat de o neobişnuită apropiere e decedată.
Doar dacă nu-mi scapă ceva.
Doar dacă nu există altcineva
de care te-ai bucurat de o neobişnuită apropiere,
ceea ce-ar face face acceptarea postului mult mai atractivă.
- Nu ştiu la ce vă referiţi, dle. - Nu ştii, căpitane Townsend?
Soţ şi tată.
Nu, dle.
Probabil îţi spui
că din cauză că nimeni nu te-a confruntat, nimeni nu ştie de asta.
Dă-mi voie să te trezesc din iluzia aia.
În comunitatea închisă a acelora care servesc familia,
regret să-ţi spun, că vorbele, vorbele urîte,
flecărelile necuviincioase sunt puţin altfel.
Sunt foarte conştient de preţul serviciului non-stop
plătit de vieţile particulare al celor care servesc.
Sunt conştient şi de sentimentele generate de continua apropiere
faţă de oamenii pentru care lucrezi, dar te-aş urî
să confunzi acele sentimente cu altceva.
Îi veţi mulţumi Reginei Mamă pentru generoasa sa ofertă?
Aş fi încîntat să accept.
Nu e nicio grabă. Acordă-ţi timp să te gîndeşti.
72 de ore… o săptămînă.
Vreau să iei decizia potrivită.
Deja am luat-o, dle. Răspunsul este da.
- Domnilor… - Winston.
Sincronizare perfectă.
Asta este.
Maiestate, mi s-a cerut să vă dau asta.
Iar asta, doamnă, este de la Maiestatea Sa, regina Mary.
Mulţumesc.
Mulţumesc, Charteris. Preiau eu de aici.
- Mulţumesc, Martin. - Mulţumesc, dle.
Maiestate…
Martin…
Draga mea Lilibet,
ştiu cît de mult ţi-ai iubit tatăl, fiul meu.
Şi ştiu că vei fi la fel de devastată ca şi mine de această pierdere.
Dar acum trebuie să laşi deoparte acele sentimente,
pentru chemarea datoriei.
Durerea pentru moartea tatălui tău se va simţi pînă departe.
Poporul tău va avea nevoie de puterea ta şi de conducere.
Am văzut trei mari monarhii căzînd datorită eşecului lor
de a separa răsfăţul personal de datorie.
Nu trebuie să-ţi permiţi să faci aceleaşi greşeli.
Şi în timp ce-ţi jeleşti tatăl, trebuie să mai jeleşti pe altcineva.
Pe Elisabeta Mountbatten.
Pentru că acum ea trebuie înlocuită de o altă persoană, Elisabeta Regina.
Cele două Elisabete vor fi frecvent în conflict una cu cealaltă.
Ideea e că, Coroana trebuie să cîştige.
Trebuie să cîştige întotdeauna.
- Sunteţi gata, doamnă? - E în regulă.
O voi escorta eu jos de aici.
Nu, dle. Dacă nu vă supăraţi, Coroana are prioritate.
Aşteptaţi, cu toţii.
Aici e Londra.
Trei, doi, unu.
Cînd moartea regelui ne-a fost anunţată ieri dimineaţă,
a avut un impact profund şi sumbru în vieţile noastre,
care a răsunat pînă departe,
oprind zgomotul şi traficul vieţii din secolul 20,
şi făcînd nenumărate milioane de oameni din toată lumea
să facă o pauză şi să privească în jurul lor.
Regele a fost profund iubit de tot poporul său.
Cele mai mari şocuri simţite vreodată de această insulă
au căzut asupra noastră în timpul domniei sale.
Niciodată, în lunga noastră istorie
n-am fost expuşi la pericole mai mari de invazie şi distrugere.
Răposatul rege, care şi-a asumat greaua povară a Coroanei
cînd i-a urmat fratelui său,
a trăit fiecare minut al acestei lupte
cu un suflet care n-a tremurat niciodată
şi cu un spirit neînfricat.
La final, moartea a venit ca o prietenă.
Şi după o zi fericită de soare şi sport,
şi după un "noapte bună" pentru cei care l-au iubit cel mai mult,
a adormit,
la fel ca orice bărbat şi femeie
care se tem de Dumnezeu şi de nimic altceva în lume,
speră să facă.
Acum, trebuie să părăsesc
comorile trecutului şi să mă întorc către viitor.
Domniile reginelor noastre au fost vestite.
Unele din cele mai măreţe perioade din istoria noastră
s-au dezvăluit sub sceptrele lor.
Regina Elisabeta a II-a,
ca şi tiza sa, regina Elisabeta I,
nu şi-a trăit copilăria cu anumite aşteptări de la Coroană.
Această nouă epocă Elisabetană
vine într-un moment cînd omenirea stă într-un echilibru precar…
Aşteaptă.
…la marginea catastrofei.
Eu, care mi-am trăit tinereţea în augusta, fără probleme
şi liniştita glorie a erei Victoriene,
pot simţi foarte bine fiorul în invocarea încă o dată
a rugăciunii şi a imnului,
Dumnezeu s-o ocrotească pe Regină.
Traducerea şi adaptarea: Little Badger
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com
== Thanks goes to explosiveskull == - www.addic7ed.com -