Subtitles by sub.Trader subscene.com
BANKRAN
I løpet av fem år ble 19 000 bankran meldt til FBI.
19 000 bankranere gjorde altså ikke godt nok arbeid.
Hvem vil ha FBI i hælene?
Vil du rane banken, så sørg for at det ikke blir meldt.
Bankbokser skal være så sikre.
Ikke vær for sikker på det.
Sakene i dem er ikke forsikret. Søker du erstatning fra banken, –
– får du fingeren.
Så hvem bruker bankboks?
Dumme mennesker. Og kriminelle.
Jeg har ikke noe imot dumme, så lenge dumheten ikke skader andre.
Eieren av boks 2504 skylder bidrag.
Han skjuler penger for å slippe å betale.
Tenk at han gjør det mot sitt eget barn.
Jeg stjeler aldri fra folk som ikke fortjener det.
Og det jeg stjeler, ender alltid hos de som er blitt snytt.
Han flotte fyren? Ja, det er meg. Ringo.
Ja, som han fra Beatles.
Og ikke mas om John, Paul og George, jeg har ikke tid nå.
Legg merke til den fikse forkledningen.
Jeg er en svart kameleon.
Og jeg er tomhendt.
Når de folka ser at boksene deres er tomme, –
– blir de sure.
De kjefter på banksjefen. Han viser dem kanskje overvåkingsopptak.
Men han vil si som meg: Sakene er ikke forsikret.
Men de varsler ikke til FBI, –
– for kakerlakker er ganske lyssky.
Om et halvt års tid tømmer jeg boksen og stenger kontoen.
Og så skal jeg rette opp noen ting, anonymt.
David, pakk sakene dine.
Jeg er ikke alene om å like å gjøre ting likere.
Han der heter Wick.
Som barn hørte han at fyrverkeri skremmer onde ånder.
Du skal vite to ting om Wick.
For det første gir han seg ikke.
Til slutt ble han dritbra til å sprenge ting.
Han tjente fett i Vegas da de bygde om byen.
For det andre er han fortsatt samme guttungen.
Han har samme sveis, ser ut som om han er 12, –
– og han tror ennå at fyrverkeri skremmer onde ånder.
Her laget de dop. Det satte Wick en stopper for.
Jeg var ikke der, men det så vel omtrent sånn ut.
Dette er Violet.
Hun er i en kirke i et eller annet østeuropeisk møkkaland.
Nylig befridde hun noen jenter fra en bande menneskehandlere.
Og dette er gorillaene deres.
Og som så mange før dem har de undervurdert Violets girlpower.
Det var rene Matrix å se på.
Jeg sier ikke at hun trosset tyngdekraften, eller noe sånt.
For jeg var ikke der.
Men jeg vet at bare en kom ut av kirken den dagen.
Ett år før jobbet alle alene. En bukett blomster forandret det.
Tre buketter. Våre gode gjerninger ble lagt merke til av en filantrop.
Han tilbød oss å rykke opp et nivå.
Hvorfor robbe småfisk når du kan få has på internasjonale haier?
Vi ble et lag og prøvde å finne på et kult navn.
"The Robin Hoods".
Nei, jeg skal faen ikke hete noe med "hoods".
Wick foreslo i fullt alvor "The Motley Crew" ...
Ikke faen. Men jeg liker "The Misfits".
Vi ble aldri enige om navnet, men jeg er fortelleren her.
Så vi heter The Misfits.
Neste kapittel begynte for kort tid siden i et fengsel i Los Angeles.
For kort tid siden ...
Waverley Fengsel, Los Angeles.
FBI skal overføre fange 272523 til mr. Schultz' fengsel.
– Til hvor? – England.
Schultz har et privat fengsel der. Fangen, Richard Pace, flyktet.
Har dere reist så langt for en rømling?
Noe med kona.
"Noe med kona" vil si at fangen hadde seg med kona til Schultz.
Og det syntes Schultz var noe ugreit.
Gid fengselsdirektører i USA dro på reiser.
– Schultz er ikke fengselsdirektør. – Han er medeier i et stort firma.
De eier fengsler over hele verden.
– Den høyre her. Lukk opp 312. – Mottatt. Lukker opp nå.
Han heter Richard Pace. Det vet du jo.
– Hva for noe? – Han skal jo løslates.
Siktelsen ble frafalt.
Det er ikke Richard Pace. Men han er dyktig.
Her er Pace ute i gården i morges. Se her.
Akkurat der.
– Jeg tror det der var en drone. – Hva hadde den med?
Kanskje et nøkkelkort, eller fil i en kake.
Vi har endevendt fengselet. Richard Pace er ikke her.
Hvorfor flyktet han når han skulle slippe ut om et døgn?
Han skal ordne noe i dag. Ikke i morgen.
– Og du heter ...? – Hanni. Hanni Abu Assad.
– Vel ... Hvor er Pace? – Hvordan skulle jeg vite det?
Dere delte celle i tre måneder.
Han satt der visst bevisst fordi du hadde noe å fortelle ham.
Noe verdifullt å fortelle ham.
– Jeg vet ikke. – Okay.
Kanskje ...
... du heller vil snakke med meg under fire øyne.
– Strømbrudd. – Og han er alene med en innsatt.
Hva skjer?
Jeg vet hvor Pace er. Unnskyld.
Det visste han. Han hadde banket det ut av Hanni med en mobil.
Det viste seg at Hanni hadde vært tjener for prins Hakeem al Zahrani.
Pace hørte at prinsen en gang i året dro til LA for å shoppe.
Det vanlige.
Han reiste aldri uten sin kostbare klokkesamling.
Det er noen grisedyre klokker.
Girard–Joseph Grand Ellava. Gull og platina.
23 karat, D–ramme, perfekte diamanter.
Det er bare laget to eksemplarer.
Richard Pace.
– Hyggelig å møte deg. – I like måte.
Du er fra Kuwait, hva?
Min datter arbeider i Midtøsten, for UNICEF.
Bistandsarbeid. Barn, flyktninger ...
... og noe i den stilen.
Hvor mye koster en sånn klokke? Fire–fem millio...?
Unnskyld. Det er jeg fryktelig lei for.
La meg ...
– Blås i det. – Det er noe der. Unnskyld igjen.
– Kan du ...? – Jeg har fått for mye å drikke.
Okay, jeg får gå hjem.
– God dag. – God dag.
Hva har du der?
– Prins Hakeem al Zahrani? – Det er et gammelt bilde.
– Skal vi snakke om det et sted? – Helst ikke.
– Jo, han vil gjerne snakke om det. – Faen.
Det er ærlig arbeid.
– Takleiligheten. – Stopp. FBI tar seg av dette.
– Du hørte mannen. – Ja vel, vær så god.
Gå, da.
– Jeg vasker meg. – Se i det første rommet.
Klokkene mine er vekk!
Hvor langt er dere?
Vi har selskap. Vi er der snart.
– Hva skjer? – Vi er straks fremme.
Tomt.
Hei!
– Jeg har hatt et flott opphold her. – Bilen venter.
Hva sier du nå?
Takk.
– Hyggelig å se deg igjen. – I like måte, prins al Zahrani?
– Nei, det var noe jeg fant på. – Det er prinsen.
Ikke al Zahrani. Det bare fant han på.
Han hevder å være en prins fra et land ingen har hørt om.
Men det viktige er filantropen som sendte blomster. Denne karen.
– Skal vi? – La oss kjøre. Med en gang.
– Kjør frem bilene! – Fort!
Pokker ...
Takk. Det er mine.
– Så dette er altså en svindel? – "Svindel" var en tam beskrivelse.
Vi hyret en fyr til å spille Paces cellekamerat.
Vi må nok gi ham en liten bonus.
– Hvorfor gjorde dere det? – Vi trenger deg.
Du trenger ikke oss. Så vi hadde ikke overtaket.
Vet du hva man kaller en grov forbrytelse fanget på kamera?
Overtak. Nå trenger du oss. Ganske enkelt.
– Og hvem er "oss"? – Jeg og vennene mine.
Du trenger ikke å bli med.
Det er opp til deg.
Hva venter vi på?
Hva faen har Pace gjort med kona til Schultz?
La oss bare si at det ikke er mrs. Schultz som er sur.
– Skål for at jeg ble bortført. – Bortføring krever tvang.
Og du kan bare stikke når du vil. Det er en utgang rett bak deg.
– Jeg tror jeg står over. – Klokt.
Jeg heter Ringo. Det er Violet. Wick der borte.
Og du har jo møtt svindleren tidligere kalt prins.
– Er dere en kriminell organisasjon? – Overhodet ikke.
– Vi prøver bare å gjøre det rette. – Da har dere feil mann.
For jeg gjør ikke det rette.
Det vet vi. Du har litt av et ry.
Du er en genial tyv, men enda bedre til å bli fanget og så rømme.
Du er en levende legende. Hvor mange fengsler har han rømt fra?
– Omtrent fire. – Fire? Bygget av samme mann?
Jeg elsker det. Det gjør vi alle.
– Men hvem gjør ikke det? – Schultz.
Ikke det spor. Og det helt uten deg og kona hans.
Schultz ville ikke forflytte deg. Han ville drepe deg.
Og med tanke på ditt bidrag til samfunnet forstår jeg ham.
– Men du får en sjanse. – Flott. Jeg er jammen heldig.
Du skal bare vite vi har samme dritt på skoene. Werner Schultz.
"Dritt" er ikke dekkende. Han eier til og med fengsler i Midtøsten.
Han ville utvide, og slo seg sammen med Det Muslimske Brorskap.
En terrorbevegelse i noe som heter Jazeristan.
Schultz bygger faktisk temmelig gode fengsler.
Men terrorisme? Det er litt vel mye.
Kanskje, men han oppdaget at han har en verdifull fange.
En festløve ved navn Jason Quick.
Han satt inne for besittelse av dop, våpen, alt mulig.
– Jeg er tilbake, jenter! – Schultz bare slapp ham ut.
Jason Quick heter Jasim bin ...? Sønn av en av lederne i Brorskapet.
Da Schultz løslot ham, kom han på god fot med denne fyren.
Abu Hirawa. Og egentlig heter han ...?
Det han sa. Så godt som bin Ladens etterfølger.
Så Schultz og han har et tett forhold?
Intimt, med eller uten glidekrem. De gjør masse sjuke greier sammen.
– Hvorfor forteller du meg det? – Du er jo tyv.
Jeg stopper deg der. Ja, jeg er tyv.
Men jeg stjeler bare fra hederlige borgere med forsikring.
Det går ikke ut over noen. Særlig ikke meg. Og dessuten ...
... arbeider jeg alene.
Hvis det endrer seg, og det gjør det ikke ...
... vil ingen av dere kommet i betraktning.
Det er gull for flere millioner dollar på et av stedene.
Jeg liker gull.
Terror gir store inntekter fra olje, bortføring, narkotika, tyveri.
Men pengene kan spores. Så du hvitvasker dem med ...
– Gull. – Ja, gull.
Du gjemmer det et sted der ingen tør sette sine bein.
Hvis ikke man tvinger dem.
– Et fengsel? – Ikke bare et fengsel. Schultz sitt.
Vi skal inn. Blir du med?
Skal jeg våge meg inn i et land i Midtøsten, –
– som dere særs omhyggelig har fortalt kryr av terrorister?
– For å stjele gullet deres? – Akkurat.
Med andre ord noe godt. For en gangs skyld.
Det er kostelig. Det er det.
Hvordan skal uttrykke meg? Nå har jeg det.
Niks. Og hvis det er en trøst, –
– er jeg ganske sikker på at dere er ravende gale. Særlig han der.
Vi lander snart. Vennligst fest sikkerhetsbeltene.
Jeg skulle vel ha spurt litt før. Hvor lander vi?
I Abu Dhabi.
Abu Dhabi, De Forente Arabiske Emirater
Schultz' nye venner, de i de grå dress?
De er fra Det Muslimske Brorskap. De vil prøve å drepe deg igjen.
Hvis du ombestemmer deg, er det et kort i venstre brystlomme.
– Ring oss. – Arrivederci.
Det må jeg si.
Drosje?
Kjør.
Kjør meg til det beste femstjerners hotellet i Abu Dhabi.
– Jeg vet om akkurat riktig sted. – Fint.
– Er det første gang du er her? – Ja, det er det.
– Men jeg kommer til å like det. – Det vil du.
Hei. La meg få deres beste single malt whisky. To isterninger.
Fin klokke. Leon Lafleur Magnifique.
769 deler, alle laget av en enkelt fagmann.
På et verksted i Sveits.
Det fins visst bare fire av dem i hele verden. Imponerende.
Hva har vi her?
Unnskyld. Lommeboken din.
Det er det ikke. Og jeg drikker helst for meg selv. Jeg insisterer faktisk.
Greit.
Okay. Auf wiedersehen. Ha det bra.
Unnskyld.
En gin og tonic, takk.
Det er ikke sant.
Unnskyld. Du har visst mistet denne.
– Tusen takk. Hyggelig å møte deg. – I like måte.
– Hvor er du fra? – Fra USA. Jeg reiser ...
Du mistet visst en lommebok.
Takk. Så morsomt. Jeg kjøpte den i gavebutikken nå.
Sikkert. Men pass på. Det kryr av lommetyver.
Så derfor kjøpte jeg den billigste som var.
Min egen bærer jeg like ved hjertet.
– Har du mer like ved hjertet? – Skal vi se.
De fattiges barn, de undertrykte og nødlidende.
Ellers ingenting.
– Lyder som en ensom tilværelse. – Jeg syns ikke jeg mangler noe.
Noen ganger savner man ting i livet uten å vite det.
Ting fortsetter å være savnet hvis man ikke leter etter dem.
– Vi sto faktisk og snakket sammen. – Jeg trodde du drakk for deg selv.
Du insisterte til og med.
Gå. Finn din egen. Hun her er min.
– Hva sa du? – Hun er min nye venninne.
Jaså. Det er interessant, for hun er faktisk ...
... min datter. Og jeg kjenner deg ikke, min venn.
Herren måtte gå, men sa at alt skulle skrives på hans regning.
– Du var svært fingerferdig i stad. – Jeg har hatt en god læremester.
Godt å se deg, Hope. Det er det virkelig.
I like måte, far.
– Hvordan havnet du i Abu Dhabi? – Slik jeg havnet i fengsel.
Mot min vilje. Hva med deg?
Jeg skal treffe en filantrop og diskutere nye måter –
– å håndtere flyktningekrisen på.
I lobbyen var jeg vitne til en annen krise under oppseiling.
Gamle vaner, vet du.
Du, la oss gå en tur.
– Det er lenge siden. – Okay.
Jeg tror faktisk at jeg betaler regningen.
Vær så god. Behold resten.
– Har du snakket med moren din? – Hun er jo moren min, så ja.
– Hvordan har hun det? – Hun har det fint.
Hun har giftet seg igjen.
Det tok lang tid, men hun kom over det.
– Det er bra. – Ja.
Det er veldig bra. Hva med deg? Er du gift?
Nei, jeg er ikke gift.
Jeg har vanskelig for å stole på menn.
Farskomplekser.
Det lyder som en klisjé, men jeg gjorde det for din skyld.
Det var det rette å gjøre da.
Fordi du er en som alltid gjør det som er feil?
Ja.
– Hva er det? – Vet du hva som er tragisk?
At du faktisk tror det selv.
Men bak den kultiverte elegansen og tyveriene er du en god mann.
Du må bare finne den mannen.
Det er lettere sagt enn gjort.
Kanskje jeg kan stjele ham.
Jeg må gå. Jeg må forberede meg til møtet.
Okay.
– Godt å se deg. – I like måte.
– Ha det. – Ha det.
Okay, jeg er med.
Men hvis dette lykkes, skyldes det min innsats.
Det er jeg som bestemmer. Uten unntak.
– Greit. – Det var derfor vi valgte deg.
Og vi deler ikke byttet i fem. Halve til meg, halve til dere.
– Byttet? – Pengene. Gullet.
Det er ikke noe der.
Var det ikke meningen å stjele gullet?
Men det betyr ikke at det er noe gull å dele.
Saken er å hindre at gullet finansierer terror.
Det forstår jeg. Vi stjeler gullet og stopper terroristene.
– Vinneren stikker av med byttet. – Det er ingen vinnere.
Vi får aldri stoppet Brorskapet. Men vi kan avverge en bombe.
Vi gjør dette for å hjelpe andre, aldri oss selv.
Gi dere.
Hadde det ikke vært så morsomt, ville det vært trist.
s u btra der
Ciao.
Pace.
Pace!
Jeg vet ikke hvem som sa til dere –
– at jeg var interessert i de gode gjerningene deres.
– Men den personen tok feil. – Det var meg.
Jeg sa det til dem.
Jeg skulle jo i møte om flyktningekrisen.
– Dette er møtet. – Herregud.
– Har de lokket deg også til dette? – Nei, det var omvendt.
Jeg foreslo det.
Hør her. Hvis dette er sant, så snakk med en politiker.
– Vi har prøvd. – Jazeristan er en viktig alliert.
USA bruker Al Udeid Flybase til angrep i Midtøsten.
USA slipper å stille spørsmål, og Jazeristan slipper å svare.
– Vet de om dette her? – Ja, og likevel ikke, liksom.
Ærlig talt, skatt. Hva gjør jeg med dette?
Jeg vil du skal bli med.
Far ... vi trenger deg.
Jeg trenger deg.
Denne ene gangen. Jeg ber deg: Ikke bare gå din vei.
Jeg kan ikke være riktig klok.
Jeg bør nok nevne noe om Abu Hirawa.
Det er jo hans gull vi er ute etter. På arabisk betyr Hirawa "stokk".
– Og det var gartneren hans. – Kjekt å vite.
Fengselet. Et helvete innenfor, helvetes vrient å komme ut av.
Særlig med et billass gull. Første spørsmål: Hvor er gullet?
Vi har et par kontakter der inne, men de vet ikke hvor hvelvet er.
– Har dere overvåkingsbilder derfra? – Kom og se på dem.
Det er et topp moderne fengsel.
Det er selvforsynt med mat, vann, alt.
Vent. Spol tilbake.
Fortsett. Der.
Hvis fengselet er selvforsynt, burde det også ha et vaskeri.
Ja, ved siden av kjøkkenet med samme lufteanlegg. Dampen på bildet.
Det er ikke noe vaskeri. Arabisken min er litt rusten, –
– men jeg er nokså sikker på at det er en vaskeribil.
Schultz har altså bygd fengselet uten vaskeri.
– Bare et anlegg som lager damp. – Han har bygd et hvelv i stedet.
– Voila! Nå vet vi hvor gullet er. – Rett under dass.
La oss dra i fengsel. Og forresten.
– Jeg flyr bare på første klasse. – Jeg også.
Gratulerer. Vi bestiller plass på Princess Air neste gang.
– Neste gang? – Regionen er i alarmberedskap.
Hvis sånne som oss lander på flyplassen, vekker vi oppsikt.
Kravet gjelder også tog, fly, biler. Jeg er fleksibel.
Bare det er første klasse.
Ingen sier noe ...?
– Det mener dere ikke. – Vi må gå i ett med mengden.
– De sjekker alle kjøretøy. – Kameler. Muhammed er veiviser.
– Hvem er av dem er Muhammed? – Alle sammen.
Det er 50 kilometer ørken til Jazeristan.
Det fengselet raner ikke seg selv. Kom igjen.
– Du ser flott ut. – Ikke vær frekk nå.
Kan jeg få ham? Han ser snill ut.
Hva gjør en søt pike som deg i en ørken som denne?
Så søt er jeg ikke. Jeg er ikke med på grunn av mitt milde vesen.
Det var altså ikke fordi du ikke kunne finne deg type?
Nei, jeg er veldig god til å finne typer.
Og enda bedre til å miste dem.
Kanskje du skulle bytte bransje. Det kunne økt sjansene dine.
Og det sier tyven.
Jeg har bestemt meg for at hvis jeg ikke kan være god mot en, –
– kan jeg vel prøve å være god mot alle.
Fin filosofi.
Vet du hva?
De sier at folk som ligger for døden ikke angrer på det de gjorde.
Bare de tingene de ikke gjorde.
Det lyder som åpningen på en samtale du vil angre på.
Vi skal snart til å gjøre noe veldig farlig.
Og hvis det er noe her ...
Da ville det vært trist å dø uten å få sagt hva vi føler.
Har du tenkt på at det kunne bli grunnen til at du dør?
Nei, tanken har aldri streifet meg.
Det er ikke deg, Pace. Objektivt sett er du en flott mann.
Men jeg dater ikke menn.
Jeg dreper dem.
Da har jeg prøvd.
– Hei. – Hei.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
– Jeg er bare litt redd. – Ja.
– Vi tar helt klart en risiko. – Jeg snakker ikke om fengselet.
Far, du gjør dette av riktige grunner, ikke sant?
Du har ikke tenkt å forsvinne i siste sekund, som vanlig?
Tenker du på gullet?
Nei.
Jeg mener, vil du forsvinne uten meg?
Å, Hope ...
Det skulle jeg virkelig ønske at jeg kunne love deg.
Jeg leste engang noe fint i et dikt.
"En mann må reise langt for å finne ut hvem han er."
Det samme gjelder deg.
Stø kurs.
Få deg litt søvn. Det er en stor dag i morgen.
– Det er fint her. – Hvorfor bor jeg ikke hos far?
For risikabelt. De skal ikke kunne slå to fluer i en smekk.
– Betryggende. – Ja?
– Nei, det var fleip. – Jaså.
Vi pleier ikke å arbeide med folk som har familie og kjærester.
Da er det følelser med i bildet, og da tenker man ikke klart.
– Hva gjør du? – Du må kunne finne våpen overalt.
Greit.
Hva har du lyst til?
– Har du dop på deg? – Jeg drikker ikke engang.
Det burde du. Bare litt, for å ta brodden.
– Jeg kan sikkert skaffe noe. – Nei, det er farlig.
Det var fleip. Eier du ikke humor?
Det har jeg ikke tid til. Det jeg gjør er ikke særlig morsomt.
Samme her.
La oss snakke om det vi liker med jobben vår.
Okay. Jeg liker å banke folk.
Ja vel, kult.
La oss si at jeg er en fyr og angriper deg.
– En dum fyr. – Klart.
Men jeg har venner bak meg, så du må ta meg med ett slag.
– Ett slag? Lett. Halsen. – Ikke familiejuvelene?
Nei, menns smerteterskel varierer når det gjelder skrittet.
Men et godt slag mot adamseplet sender dem i gulvet.
Stilig.
– Du må ha en tøff far. – Aldri møtt ham.
– Jeg beklager. – Jeg også.
Jeg skulle gjerne takket ham.
Han fikk deg til å hate menn. Uten det kjempet du ikke for min sak.
Sånn kan man også se det.
Du er heldig som har en far som din. Han er veldig glad i deg.
Ja, men han er en kødd for det.
Ja, det er han.
Her.
– Du drikker jo ikke. – Nei.
Skål for fedrene, de gode og de dårlige.
Opp og stå. Nå setter vi i gang.
Ringo, vær med her. Opp med deg.
Samling her. Sitt ned.
Problemet med gull er at det er tungt.
Vi trenger et kjøretøy som tåler vekten.
Kameler holder ikke når vi skal få det ut av landet.
– Så vi trenger transport. – Jeg kan.
– Hva kan du? – Mitt land kan skaffe transport.
Han påstår han er kongelig i et "land" i golfen.
– Du er jo ikke prins. – Jeg er ikke selve Prinsen.
– Men jeg prins i hjemlandet. – Du har da ikke noe land.
Tusen takk. Ringo, bare et sidespor. Er det døpenavnet ditt?
Jeg har oppkalt meg selv etter bestemann i Beatles.
– Nå igjen ... – Kan ikke en svart like Beatles?
Dere forstår ikke. Han var den første rocketrommisen.
Bare måten han holdt stikkene på ...
– Seriøst? – Jeg kødder ikke med Ringo.
Bare lev med det. Og ikke dra på karaoke med ham.
Syng en ekte Beatlessang! Du stinker.
Hvem sier det om "Yellow Submarine"?
– Han er undervurdert. – Godt jeg spurte.
Ringo, vi trenger en liste over leverandører til fengselet.
Vi kan ikke bore eller grave oss inn. Vi må sprenge oss vei inn i hvelvet.
Hope, du har erfaring med telefoner i Fredskorpset, hva?
Jeg trenger de evnene og det du lærte av meg altfor ung.
Violet, finn ut hvor Schultz er når han ikke er i fengselet.
Finn frem kjortlene. Schultz skal til lunsj om 45 minutter.
– Ja vel, kjekken, da drar vi. – Sånn skal det lyde.
Velkommen.
Der er den. Hold øye med kofferten.
– Så du hvor tung den var? – Som ei feit dame.
Schultz har visst hentet litt gull til vår venn Abu Hirawa.
– Vi må stoppe ham. – Man kan ikke vinne hver gang.
Vi aner ikke hvem han er. Og nå er han over alle hauger.
– Jason Quick. – Jason Quick? Han ser bra ut.
Han kutta ut dopet og ble jihadist igjen.
Den andre er underdirektør i Bank of Jazeristan.
– Han bytter gull for penger. – Og banken åpner klokken ti.
Etterpå hopper Jason på et fly. Og så er han over alle hauger.
– Hva leser du? – Jeg fant den i souken.
Okay.
– Hva er det? – Ikke noe.
Jeg ga ham gullet. Jeg ante ikke at han er tyv.
– Var. – Unnskyld?
– Var tyv. Men det var han ikke. – Jeg skjønner ikke helt.
På reisen fra "er" til "var" sier alle menn sannheten.
En manns øyne kan ikke lyve. Ikke for meg.
Ikke når jeg har dem i hånden.
Hvis jeg mistenkte deg, ville vi ikke snakket sammen nå.
Okay. Så er det sånn det er.
Jeg har besøk.
Snart finner det sted en stor handel, men bare la kofferten bli hjemme.
Du trenger noe større denne gangen.
– Hvem er kontakten min nå? – Jeg.
– Du? Herlig. – Tre dager.
Okay. Takk.
Faen også.
Ja.
Hirawa vil hente gullet sitt. Det er den dårlige nyheten.
Den virkelig dårlige nyheten er denne fyren.
Khairat Reda er bankmann og med i Brorskapet. Han er her om tre dager.
– Hirawa er håndlangeren hans. – Vi må bryte inn i fengselet først.
Vi må holde tunga rett munnen. Vi er ikke klare.
Jeg er klar. Er dere klare?
Vi holder tungen rett i musa.
– I munnen, ikke i musa. – Ja, i musa.
Ja, du liker kanskje det, men ikke jeg.
Jeg trenger en dram.
Okay, hør etter. Denne aksjonen kommer bare til å fungere –
– hvis fengselet ikke fungerer.
Vi har heldigvis et par folk der inne.
De jobber et sted der vi kan påvirke fangenes helse.
Hvis det oppstår sykdom som krever mer enn ti senger, så ...
De må ut herfra. Nå!
De trenger mer enn det.
– Og så går vi ut hoveddøren. – Kanskje ikke.
La oss ta det på sparket.
Dola Fengsel
– Det er masse brudd på reglene her. – Vi besto da kontrollen nylig.
Hvem kjøper dere kjøleutstyr av?
– Pacific Industries. – Ja?
Ring dem. Dere må ha noen nye dampkokere, som oppfyller kravene.
Og du kommer fra helseministeriet, mr. ...?
– Lionel L. Zagred? – Det gjør jeg.
Jeg kan ringe en venn der.
Har du hørt om GSO? Gulf Standard Organisation.
Den er ansvarlig for mattilsyn i hele Gulfen.
Hvordan vil det ta seg ut –
– hvis det fine fengselet deres strøk i en kontroll?
Men Jazeristan blåser vel i andre lands meninger, hva?
– Så ring bare vennen din. – Han er ikke vennen min.
Tenk på kongefamilien.
Det er min brors fetter, og jeg kjenner ham ikke engang.
– Pacific Industrial? – Har dere noen ...?
– Vanguard K–2350. – Har dere Vanguard K–2350 på lager?
Har dere? Send oss to så fort som mulig. Til Dola Fengsel.
Har dere ingen? Du sa akkurat at dere hadde fem.
– Det er ikke bra, Abdullah. – Gjør det!
– Hva sa de? – De har ingen akkurat nå.
Men de kan lage en hasteordre, så vi får dem om en uke.
Ta telefonen, Abdullah. Ta den.
– Tenk om det er kongefamilien? – Ta telefonen.
God dag, det er Pacific Industrial.
Jeg vil gjerne beklage feilen vår.
Vi har faktisk type 2350 på lager.
Vi fikk en uventet avbestilling.
En av våre ansatte henter dem akkurat nå.
– Passer det i morgen ettermiddag? – Det ville vært fantastisk.
– Jeg kan ikke takke deg nok. – Det er veldig snilt sagt. Takk.
Farvel. Skal vi ta en kaffe?
Ja vel. Vi rykker inn etter lunsj i morgen.
Var det ikke en liten ansatt?
Nei, firmaets verste fyllik var også veldig stor.
– Er dette blod? – Lykke til.
Violet!
Jeg mangler noen få opplysninger.
– Men de er ikke klarert. – Fokuser! For familiens skyld.
Okay, jeg får dem klarert. Pass på hvor dere går.
– Du sliter visst med temperamentet. – Det begynte i barndommen.
– Sånn. La oss se hvordan det går. – De klarer det og gir beskjed.
Nå må det være nok. La oss se hvordan det går.
Okay, Abdullah. Du er så sint.
For et flott fengsel! Jeg gleder meg til å se dampkokerne.
– Du først. – Nå kommer vi og ser på dampkokerne.
Abdullah, K–2350.
De ser like ut.
– Har du undersøkt dem? – Nei.
Akkurat. De er like utenpå, –
– men komponentene er helt annerledes.
Nei.
Abdullah, hva gjør du? De må jo kjøres inn først.
Men det er jo dine dampkokere. Hvis du vil slå dem på, så ...
– Du eier dem. – Nei, det gjør kongefamilien.
– Når kan vi bruke dem? – Om to timer.
Da kan komponentene kjøres inn.
Flott at du hører på meg nå. Vi holder på å bygge et forhold.
Jeg må klemme deg.
Unnskyld. Det er min kultur. Jeg er europeer.
– Er du europeer? – Ja. Finsk, fra Finland.
Vi liker å klemme. La oss klemme. Jeg elsker å klemme.
Ja, ja.
Nå må du bare gjøre en siste ting for meg.
Skriv under, og så er du kvitt meg.
Okay.
Det virket som en god idé for noen dager siden. Dette krever mirakler.
– Sannelig. – Kom. Vi får det travelt i morgen.
– Bon appétit! – Bånn apetid.
Vi har en nødsituasjon!
– Hvor mange? – Alle, tror jeg.
– Hva mener du med alle? – Alle sammen. Se selv.
Utrolig hva slags bakterier du finner på et universitet.
– De burde passe bedre på dem. – Bare de ikke har bivirkninger.
De skal ikke ha det.
Få dem bort på sykeavdelingen i en fart. Og få vasket her. Nå!
– Og? – Vi er ikke sikre.
Men flere fanger og ansatte viser tegn på forgiftning.
Magesmerter, kvalme, oppkast. Det kan være en overdose.
Så alt dette skyldes bare litt dårlig pot?
Skal vi tilkalle politiet?
– Er du rusa? – Ja.
Jeg mener nei. Det ville vært dumt.
Sjekk alle fly, hoteller og drosjeselskaper. Finn Pace.
Alle syke innsatte skal oppsøke sykeavdelingen.
Gjentar. Alle syke innsatte skal oppsøke sykeavdelingen.
– Vent. – Hva?
Gi deg. Det er ingen obduksjon.
Kom igjen.
– Ifølge mine beregninger: rett sør. – Ifølge mine beregninger ...
Jepp.
Mohammed Al–Zagreb, Kontoret for gift og helseskadelig gass?
– Har noen nevnt helseskadelig gass? – Ikke ennå.
Jeg må teste alle pasienter og undersøke smittekilden.
Det kan være en enkel forklaring, eller det kan være mye mer alvorlig.
Det kan jeg bare si når jeg har vurdert situasjonen.
Vi må sette inn et HAZMAT–ryddelag med en gang.
Jeg forstår ikke ...
Det bør helst ikke oppstå en internasjonal krise.
Nei da. Hva trenger du, sa du?
– HAZMAT. – "Hazmat" på arabisk? Hvem er død?
Jeg mener ikke på arabisk. Et HAZMAT–ryddelag. HAZMAT.
Å, okay. Hvor mange folk trenger du?
– Jeg tar det selv. – Okay, okay.
– Mener du alvor? – Jeg kødder ikke med sprengstoff.
– Hva med tiden? – Den er snart ute.
Hvordan får vi sprengstoff ned i det lille hullet?
Det gjør vi ikke. Vi bygger Hindenburg.
Hei, jeg har lett etter deg. Jeg må vise deg noe veldig farlig.
– Hvor skal de? – Til El Amadi Sykehus.
Halvparten av de innsatte –
– blir altså ført ut av fengselet?
Ja, minst halvparten, men sykehuset har tømt en fløy til oss.
De blir bevoktet døgnet rundt. De har kontroll på det.
Det høres ut som Pace.
Kom igjen, Wick. Si noe.
– Det burde være nok. – Bra.
Lighter.
– Tiden? – Fem sekunder.
– Fire, tre, to, en. – I så fall: Gjør pappa stolt.
– Er du gal? – Myndighetene og testene sier det.
– Det var en bilbombe! – Ikke faen.
Fy faen! Jøss.
– Pace! – Hva?
Okay, bare fortsett. Jeg fikser det.
– Det er fint. – Ta et bilde.
– Vakkert. – Nydelig.
– Smil. – Det er et vakkert bilde.
Er du klar? Kom igjen. Klokka går.
– Vis meg hvelvet. – Et øyeblikk.
Kom igjen, kom igjen. Sånn!
Der.
– Det ser greit ut. – Ja.
Okay.
– Prøv å zoome inn. – La meg se.
Bildet har visst frosset.
Pokker.
– Steng ned fengselet. – Det kan vi ikke.
Fengselet er stengt ned. Gjentar. Fengselet er stengt ned.
Det er på bårene.
Opp og stå.
Stans sykebilene.
– Godt eller dårlig nytt? – Er Paces datter godt nok, Schultz?
Flott. Hold henne i live foreløpig.
Takk.
Av sted! Sjekk sykebilene.
Finn gullet. Følg meg.
Her.
Ikke noe her.
Ikke skyt!
Vi fant ikke noe.
– Hvem er dere? – Vi er fra giftkontrollen.
– Hvor er det gift? – Vi bare gjør jobben vår.
– Snakk med sjefen hvis det er noe. – Hvor er sjefen deres?
Ja, det er mystisk. Mye å gjøre, og de andre bare lemper kasser.
De er ganske tunge.
Der er de.
Abu Hirawa har kommet for å hente gullet sitt.
Men ingen fare, vi har biler på alle veier.
– Har vi terrengående biler? – Hva?
Jeg vet hva som opptar deg. Sikkerheten i første rekke.
Det er du som styrer. Faen.
Jeg skjønner. Du kjører, du styrer musikken.
Ja vel. Men vi må gjøre noe med de to Darth Haters i baksetet.
De sitter der og ... Jeg orker ikke mer.
Jeg må ha musikk.
Kule greier, hva?
Kom igjen!
Faen!
Etter dem!
Dette er ikke veien!
Forsterkningene våre.
Hei, venner.
Nå er det fest. Skru opp.
Full fart. Kjør!
Jeg er ikke redd i det hele tatt.
Brems!
Gikk det bra?
Det går bra.
Kom igjen, vi er The Misfits. Vi misser ikke ræva deres!
– Nå! – Ja!
Golden showers!
Du aner ikke hva det er. Golden showers.
Kjør!
Hei.
Vi var ikke bevæpnet.
La Schultz tro han hadde overtaket. Og vi ville jo ikke bli skutt.
Hei der.
Og så fant Schultz ut at han ikke egentlig hadde fanget oss.
Herlig.
Legg merke til de hvite bilene.
Hvordan visste noen at vi ville havne her etter biljakten?
Et anonymt tips.
Vi ville bli tatt, for vi hadde en historie å fortelle.
– Er gullet i fengselet ennå? – Nei.
– Stopp. Hva har dere der? – Vi skal hente noe til reparasjon.
Vær så god.
Det står her.
Jeg må se etter.
Det er ikke noe problem. Nå skal du se.
Se selv.
En innsatt ødela den visst. Sprø fyr.
– Så fjernt. – Du får ha en god dag.
Jeg vet hva du tenker. Hvem er de, og hvor kom de fra?
Prinsen sa at soldatene hans ville vente på at Schultz trakk våpen.
Og så rykket disse statistene inn som i en dårlig actionfilm.
Det var faen ikke ekte soldater. Men jeg spilte med.
Du kan da ikke vifte med en pistol ved et militærfly.
– Iallfall ikke et fra landet ... – Salwan.
– Ditt land. – Mitt land.
Et øyeblikk.
Gjør det. Ja.
Din kjære far sviktet deg visst i dag, Hope.
Drep henne.
Det er bestilt til Hope Pace.
Jeg har ventet på den telefonen.
Jævla menn.
Nå er det klart.
God dag. Jeg heter Hope.
Det slaget var ikke det verste for Schultz den dagen.
I en av de hvite bilene satt Abu Hirawa.
– Det var ikke min skyld. – Det er greit. Jeg tror deg.
Men noen er ikke interessert i sannheten, bare i rettferdighet.
Den vil det ta lang tid å få.
Neste dag var matforgiftningen i nyhetene.
Det ble ikke sagt noe om gullet. Som jeg sa:
Raner du banken, så sørg for at det ikke blir meldt.
– Lot du noen av dem leve? – Selvfølgelig ikke.
– Hvor er far? – Pass. Han skulle kjøre bilen hit.
Å nei ...
Hva mener du? Vi har jo gullet.
– Han er her et sted. – Nei.
Jeg er stygt redd han ikke er det.
Herregud.
Det er originalen.
– Hvor er gullet? – Han tok det.
– Og han kommer ikke tilbake. – Nei, det kan ikke stemme.
Det kan nok det.
Det må dere unnskylde. Det var jeg som gikk god for ham.
Etter et liv med skuffelser burde jeg visst bedre. Mye bedre.
Far?
Ja?
Har du stjålet gullet?
– Det har jeg. – Fra oss?
– Jepp. – Hva faen gjør du her da?
Jeg håper jeg retter opp noen ting.
Jeg har pusset den litt.
– Takk. – Jeg elsker deg.
Og jeg deg.
Folkens ...
Hysjer du på meg? Vi har mye å gjøre.
Det er veldig rørende, men et stort Sal... Salwa?
– Salwan. – De har et transportfly klart.
La oss komme oss vekk. Ta fuglen.
Sånn.
Vi tok fuglen og kom oss avgårde på prinsens transportfly.
Flyet fikk meg nesten til å tro på at han var prins.
Jeg sa "nesten".
– Ringo, vær så god. – Til deg.
Hvorfor er det ikke parasoll i min? Hva er dette for noe?
Dette er livet. Ja, dette er jo mitt vanlige liv.
Er du virkelig prins? I dyreriket ville foreldrene dine ha forlatt deg.
Eller spist deg.
Med litt trening og stramt lær kunne jeg godt blitt en Misfit.
Det kan du bare glemme.
Jeg blir gjerne kjent med deg igjen. Når jeg går av med pensjon.
Kanskje vi kan bli kjent uten at du går av med pensjon.
Hva sier du, far? Er du en Misfit?
Nei, jeg tror faktisk ...
... at jeg passer helt greit inn.
– Skål for oss. – Skål.
Skål, venner. Bånnski.
UNICEF har mottatt tidenes største private donasjon.
Donasjonen stammer fra en anonym giver, –
– som ba om at pengene ble øremerket til Zaatari–leiren.
Aksjemarkedet er fortsatt i krise, –
– men gullprisen har aldri vært høyere.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service