‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏לקראת הגעתכם לסוף שנתכם הראשונה ‏בחיים לאחר המוות,
‏מה חקוק בזיכרונכם?
‏החברויות הנצחיות שיצרתם?
‏הקושי שעליו התגברתם ביחד?
‏היום שבו הכול היה שוקולד?
‏היום ההוא היה מדהים.
‏אכלתי חטיף חמאת בוטנים. ‏הוא היה עשוי כולו שוקולד.
‏נותרו לכם רק שעות ספורות לשנתכם הראשונה,
‏אז למה שלא תעשו כמה שיותר מעשים טובים ‏ומדהימים למען אחרים,
‏כמה שניתן, עד חצות? על כל מקרה שלא יהיה.
‏אני יודעת. אוציא את זה.
‏אני קצת עייפה, טוב? רדו ממני.
‏הסרט הזה, ‏בלי החלק שבו אלינור חושפת את כל הניסוי,
‏יוקרן לפני המסיבה הלילה.
‏אפרופו המסיבה, הנושא הוא ‏ "עברה שנה, נותר נצח".
‏קוד הלבוש הוא עניבת לונדון שחורה.
‏זה אומר עניבת נייטסברידג' שחורה, ‏לא קנזינגטון.
‏או חס וחלילה, וסט ברומפטון.
‏אתה מעלה בדעתך?
‏לא.
‏נוסף על כך, בדיוק לאחר חצות, ‏כדי לאתחל את כוח העיבוד שלי,
‏אני אוכל בפראות את תינוקות הג'נט שלי.
‏מומלץ לא להסתכל ישירות עליי.
‏קיבלתי. אז הלילה במסיבה, ‏ננסה עוד פעם אחת להשיג נקודות.
‏אני אציע שירימו כוסית זה לכבוד זה,
‏יחגגו את העליות והמורדות שלהם, ‏יפגינו צמיחה אישית...
‏האנושות ניצלה!
‏עוד יום אחד, חבר'ה. בואו נסיים במשהו חזק.
‏ולמטרה זאת, כפי שאתם אולי יודעים, ‏התאמנתי על קסמים של בני אנוש.
‏מעולה.
‏אז חשבתי...
‏לא, ד"ר פרסטו המדהים לא יופיע הלילה.
‏בחייך, אני... ‏-קסמים זה תמיד גרוע,
‏אבל זה גרוע במיוחד כאן, ‏היכן שיש קסם אמיתי.
‏כטיעון נגד... תבדקי את הכיס שלך!
‏הכיס השני.
‏אוף, סליחה. זה הכיס שלי.
‏מעולה.
‏אתה יודע מה? תוכל להופיע.
‏באמת? ‏-כן, שינית את דעתי
‏עם עניין הכיס הזה.
‏אחלה!
‏את סתם מתאכזרת. ‏-כן.
‏- פרק 46 -
‏אני ממש מתרגשת לקראת הלילה.
‏ועליי לומר שכולכם נראים כל כך נהדר,
‏שיכולתם לעבוד במלתחה בנשף של המטרופוליטן.
‏אגב נשף המטרופוליטן, ‏זוכרים את סרטון מצלמת האבטחה
‏של סולאנג' וג'יי-זי רבים במעלית?
‏למדתי לקרוא שפתיים. מסתבר שהיא צעקה,
‏ "לא פייר! אני רציתי ללחוץ על הכפתור!"
‏אז, כן, זה לא היה עסיסי ‏כמו שכמה אנשים חשבו.
‏היי, חבר'ה. היה לי סיבוב טוב היום.
‏אסגור את הדלת. ‏לא רוצה שכל ה "בירדיס" ייכנסו לכאן.
‏למה?
‏תזדרז ותחליף בגדים למסיבה.
‏נכון, רגע.
‏ג'נט נתנה לי את זה...
‏טוקסידו בפחית.
‏הייתי ממש קרוב לפטר את ג'נט, ‏אבל היא ממש השתפרה.
‏בסדר. עוד לא הולכים. ‏אני צריכה להראות לכם משהו.
‏זו התוצאה של חודשים של צפייה.
‏אני יודעת שתחשבו שאני משוגעת...
‏לא, למה שנחשוב ככה?
‏אבל משהו לא בסדר בשכונה הזאת.
‏והוא קשור לאנשים בחדר הזה.
‏כל כך מטורף שאנחנו בסוף הדבר הזה
‏ואין לנו מושג מה מצבנו.
‏ג'נט, יש סיכוי שתוכלי להציץ לתוך האובליסק?
‏לבדוק את לוח הניקוד הקסום?
‏יש סיכוי, כן.
‏בערך אחד ל-970 טריליון.
‏בואו ננסה.
‏זה לא הלך.
‏תכף אשוב.
‏אני מרגישה בסדר לגבי הרוב, ‏אבל הלוואי שהיה לנו סימן ממשי אחד
‏שברנט השתפר.
‏רגע אחד שבו הוא נתקל במישהו
‏ואומר בכנות, "אופס, טעות שלי", אתה יודע?
‏אהרוג בשביל "טעות שלי".
‏עם מי צריך להזדמן בשביל "טעות שלי"?
‏היי, להיכנס לפניקה ‏לגבי הניסוי הזה ברגעים קריטיים
‏זה מהלך שלי.
‏אל תתפרקי עכשיו. ‏-לא אתפרק.
‏זה פשוט... אתה מכיר אותי.
‏על כדוה"א, לא שיחקתי במשחק ‏לולא ידעתי שאזכה,
‏או ששיחדתי את השופט כדי שיכריע לטובתי,
‏ואם נפסיד, אני כל כך אכעס.
‏רק עוד יום אחד.
‏נמשיך בתוכנית, לא נעשה שום דבר מרחיק לכת.
‏אבל נוכל לעשות משהו... קסום.
‏אתה חייב לוותר.
‏היא צודקת.
‏חשדתי במקום הזה מהיום הראשון.
‏בחודשים האחרונים אספתי מידע,
‏ועכשיו אני משוכנעת.
‏משהו ממש דפוף.
‏לא סיפרת לי על זה, מאפין!
‏אתה קורא לה "מאפין"?
‏אני מקבל הרבה חדשות מתפרצות כאן.
‏אספתי ראיות.
‏לא רציתי לפגוע במהימנות איסוף הנתונים.
‏כל כך רומנטי.
‏זה מה שאני יודעת...
‏אלינור ומייקל זוממים משהו, ומדובר בנו.
‏כלומר, יש 300 איש בשכונה, ואיכשהו,
‏הם מבלים את כל זמנם ‏בלדבר עם ששת האנשים בחדר הזה.
‏טוב, עם מי עוד הם ידברו?
‏קאתי מכנסיים טיפשיים?
‏מה הבעיה שלך איתה?
‏כלומר... מכנסיים קצרים? "קאתי"? ‏איזו בעיה אין לי איתה?
‏ג'יאניו, אתה בסדר? אתה מזיע.
‏לא, הוא בסדר.
‏הוא תמיד מזיע כשהוא עושה מדיטציה.
‏הוא קורא לזה "מזיעטציה".
‏לא, כלומר, הוא לא מדבר, ‏אז אני קוראת לזה ככה.
‏אני חברה של סטינג.
‏אני כבר לא עומד בזה.
‏אני יודע משהו שהרגע עבר ‏מ"רכילות לוהטת" ל"רלוונטי ביותר".
‏כן, אני אגלה...
‏זה לא ג'יאניו. ‏שמו ג'ייסון, והוא כאן בטעות.
‏צ'ידי עזר לו להסתתר ולהפוך לאדם טוב יותר.
‏גם אני ידעתי על זה, כמובן.
‏מוטב שתתוודה, יקירי.
‏הי, סימון. ‏ג'ייסון מנדוסה, ג'קסונוויל, פלורידה.
‏קדימה, ג'אגס, כמובן.
‏מה עוד לגביי...
‏נולדתי בברכת שחייה...
‏טוב. אף פעם לא סיפרת לי על זה, דאקי!
‏ "דאקי"? אני אצטרך לשבת. זה יותר מדי.
‏נשבעתי שלא אספר,
‏וקיום הבטחה הוא עיקרון מרכזי ‏של האתיקה הדאונטולוגית.
‏כל כך רומנטי.
‏טוב, בואי נניח שיש דברים מוזרים ‏במקום הזה. מה התאוריה שלך?
‏אני לא יודעת.
‏אולי זה לא המקום הטוב.
‏אולי זה מבחן.
‏הניחוש הטוב ביותר שלי ‏הוא שזה איזשהו מין ניסוי.
‏בוחנים אותנו בסביבה סגורה.
‏סימון, תסתכלי על זה באופן הגיוני.
‏אנחנו בגן עדן.
‏יש אוויר צח, הרים, ג'נט!
‏וכן, חלקנו נמוכים מ-1.78 מ',
‏אבל חוץ מזה, ממש מושלם כאן.
‏לא נכון.
‏ג'ייסון הוא ההוכחה.
‏ואם את צריכה עוד ראיות שזה לא המקום הטוב,
‏ברור שהוא לא היחיד שלא שייך לכאן.
‏למעשה, היא צודקת. אני יודע את זה בוודאות.
‏לראשונה, אני מת שתמשיך לדבר.
‏מיד בהתחלה דיברתי עם מייק ואלינור,
‏והם אמרו, "אל תספר לאף אחד,
‏אבל יש מקום טוב יותר מזה, המקום הכי טוב,
‏ואתה הולך לשם, 'אמיגו'".
‏הם לא קראו לך "אמיגו".
‏נאלצתי להעביר כאן שנה, מין מבחן,
‏שברור שהצלחתי בו.
‏אז בחצות אהיה באסקלייד הראשונה ‏שתצא מכאן, מותק.
‏ברנט? ‏-כן?
‏תחשוב על זה. ‏-טוב.
‏איך אתה תוכל להיכנס למקום הכי טוב?
‏תצטרך להיות ממש ‏אחד מהאנשים המדהימים ביותר ביקום.
‏לי זה הגיוני. מה אגיד לך?
‏טוב, במילותיה של הנסיכה קייט
‏אחרי שחזרנו מטיול הקניות באיביזה,
‏ "צריך לפרוק כאן הרבה".
‏אולי נשים את הדאגות שלנו בצד וניהנה.
‏אין סיכוי.
‏אנחנו חייבים להבין בדיוק מה קורה כאן.
‏טוב, לכו למסיבה, אבל תפקחו עיניים.
‏יש לי משימה מיוחדת בשבילנו.
‏אני... ‏-יופי.
‏מאפין ודאקי, בלשים בפעולה.
‏- 05:32:09 ‏לסיום השנה הראשונה! -
‏איך הולך? ‏-מדהים.
‏זה לא מדהים. ‏-כן, נורא.
‏סימון יודעת שהשכונה לא מה שהיא נראית.
‏היא אספה ראיות במשך חודשים.
‏אז כל הבילויים עם ברנט, ‏וההשתתפות בפעילויות קבוצתיות...
‏זו הייתה הטעיה.
‏היא צפתה בו. היא צפתה בכול.
‏חבר'ה, תבחרו קלף.
‏כן. ‏-אין זמן.
‏המשתתפים עלו עלינו.
‏הם יודעים שמשהו משונה קורה, ‏וזה יכול להרוס את כל הניסוי.
‏אוי, לא.
‏סליחה, זה היה בלי כוונה.
‏מה?
‏אין כאן כלום. מצאת משהו?
‏רק מילות שירים שמייקל כתב.
‏"הנה שיר קצר ומשוגע, ‏על רכבת לעיר הגנובה.
‏תפתחו את הראש המוזר שלכם, ‏וניהנה הכי הרבה בכל החיים שלכם."
‏זה גורם לי לחשוב שאנו בגיהינום.
‏ניסינו להוכיח את התאוריה שלך, ‏אבל לא הצלחנו.
‏צ'ידי, יש כל כך הרבה ראיות לכך שהם שיקרו. ‏איך אתה לא רואה את זה?
‏אלינור אמרה שזאת השכונה הראשונה שלה.
‏אולי חלק מזה הוא טעויות בתום לב.
‏והיא גם אמרה לי דברים אחרים ‏שאני ממש רוצה שיהיו אמיתיים.
‏איזה מין דברים?
‏זה היה משהו בקשר אלינו.
‏למה כל דבר שאני עושה ‏מתפרק קרוב כל כך לסוף?
‏הניסוי הראשון שלי, עכשיו הניסוי הזה.
‏הצלחתי להגיע רק לאמצע השיר שלי, ‏ "הרכבת הסגולה לעיר הגנובה".
‏נגמרה לי היצירתיות. ‏-תתמקד.
‏לא נוכל לתת לזה לחמוק מאיתנו ‏בשנייה האחרונה.
‏תוכנית חדשה, תשכחו מהרמות הכוסית.
‏לא נעשה כלום,
‏ונקווה שההצלחות המוקדמות שלנו
‏יחפו על הבלגן המביך שנעשינו.
‏כמו פייסבוק או אמריקה.
‏בסדר? נשמע טוב? מייקל?
‏אין לנו שום דרך לדעת ‏מה זה באמת אומר לגבי הניסוי.
‏אי אפשר ללכת על בטוח. יש לי תוכנית.
‏היא מסוכנת, אבל זאת אולי הדרך היחידה ‏להביא אותם למקום שבו הם צריכים להיות.
‏אתם בוטחים בי?
‏כן, יין על זה. מה שזה לא יהיה, אני בעניין.
‏אני בעד לשים יין. ‏-אנו בוטחים בך, מייקל.
‏אז תבטחו... בד"ר פרסטו המדהים!
‏בנאדם, אתה לא יכול לשלוף את זה ‏אחרי ששאלת אם אנחנו בוטחים בך.
‏נשמות תאומות?
‏אלינור אמרה שאנחנו נשמות תאומות?
‏כן. די מגניב, נכון?
‏זה מגניב. את חושבת שזה מגניב, בעוז, לנצח?
‏צ'ידי, אני ממש מחבבת אותך, ‏אבל אני לא חושבת שאנחנו נשמות תאומות.
‏כי אני לא חושבת שנשמות תאומות קיימות.
‏נכון.
‏נכון? ‏-תחשוב בהיגיון.
‏מוזר שהיא אמרה רק לאחד מאיתנו ‏שאנחנו נשמות תאומות.
‏האם זה משונה? כן.
‏האם זה אומר שמניעיה של אלינור מפוקפקים?
‏גם... כן.
‏אבל האם זה אומר שלא אמרה את האמת?
‏כן. טוב, אני מתחיל להבין אותך.
‏מה זה אומר?
‏למה רק ארבעתנו? מה עם תהאני וג'ייסון?
‏למה יש אימוג'ים? אחד מהם הוא "כובע מסיבה".
‏זה טוב, נכון? הוא ידידותי.
‏זה עדיף על אימוג'י מדחום, ‏או חתול כועס או קקי מחייך.
‏צריך לחזור למסיבה
‏לפני שאלינור ומייקל ירגישו בחסרוננו.
‏תוכנית מעולה. בואי נתנשק.
‏סליחה, עדיין חושב על הנשמות התאומות.
‏קדימה. ‏-בסדר.
‏גבירותיי ורבותיי... ‏אני לא מאמינה שאני אומרת את זה.
‏- עברה שנה, נותר נצח -
‏ד"ר פרסטו המדהים!
‏תודה. אני יודע שחלק מכם ‏לא מאמינים בקסמים...
‏הם מאמינים בקסם מסוים.
‏אתמול, כולם אכלו סוכריה על מקל ‏שאפשרה להם לדבר עם ציפורים.
‏בסדר, אבל זה קסם של כדור הארץ,
‏והוא קשה יותר, ואם אתם לא מבינים את זה,
‏אני כאן... כדי להמיר את אמונתכם.
‏בחייכם. זה התחיל כשטר של דולר ‏ועכשיו זה ארבעה מטבעות של רבע דולר.
‏ "להמיר" את אמונתכם?
‏מייקל, זה שלושה רבעים. ‏-מה?
‏שלושה רבעים.
‏שלושה רבעים. אפילו קשה יותר.
‏תודה.
‏תגרמי להם למחוא חזק יותר?
‏הם רואים מה שהם רואים.
‏מצאתם משהו?
‏כן, הוכחה שמתעסקים בארבעתנו, ורק בארבעתנו.
‏אבל עדיין אין לנו הוכחה ממשית ‏שהמקום הזה זדוני,
‏או שמייקל ואלינור הם נבזים, אז, את יודעת,
‏אין צורך לשבור את ליבו של אף אחד.
‏אני מסכים. המקום הזה בסדר גמור.
‏אם לא תצליחו להגיע למקום הכי טוב,
‏אזרוק עליכם מילה טובה. ‏יש לכם כרטיסי ביקור?
‏ברנט. אני צריך מתנדב. תעלה לפה.
‏טוב, ברנט, אני רוצה שתוריד את השעון שלך ‏ותשים אותו בכובע שלי.
‏זה רולקס. ‏בדיוק אותו שעון שעונד ריצ'י סמבורה.
‏תיזהר.
‏ועכשיו, ד"ר פרסטו המדהים...
‏יהפוך את השעון שלך...
‏לא!
‏ברנט, אתה שומע אותי?
‏אם זה עוזר באופן כלשהו, ‏יש יונה קטנה בכיס שלך.
‏לא משנה.
‏ברנט, אני כל כך מצטער. ‏בטח פישלתי בקסם איכשהו.
‏תחזיק מעמד. אנחנו נוציא אותך משם.
‏כן, כדאי מאוד.
‏אגיש תביעה רצינית! המקום יהיה שלי.
‏טוב.
‏טוב, כולם, תתפזרו בבקשה. ‏נודיע לכם מתי המצב בטוח.
‏שלושתכם תישארו כאן. תשגיחו על ברנט.
‏ננסה לתקן את זה מרחוק, ‏בעזרת טכנולוגיית ישות אלמותית.
‏תהאני, ג'יאניו, נסו למצוא חבל. ‏-אין בעיה.
‏טוב, אז מה נעשה? ‏ננסה לטפס למטה או נחכה לחבל?
‏לא זה ולא זה. נעוף מפה לעבאזל.
‏צ'ידי, חור גיהינום ענק הרגע נפתח ‏ובלע אחד מאיתנו.
‏לא אכפת לי מה המקום הזה. ‏חורי ענק זה גרוע ואנחנו צריכים ללכת.
‏או שחורי ענק זה גרוע,
‏ואם מישהו נופל לתוכו, מנסים לעזור לו לצאת.
‏אני לא פוחד.
‏אני צועק כדי שתדעו שאני בסדר. ‏אני אמיץ מאוד.
‏אני מקווה שזה יעבוד. ‏הרגע אימתנו את זה שאנחנו משקרים להם.
‏בחיי. זה היה רעיון גרוע? ‏מה אם זה היה רעיון גרוע?
‏לא. זה היה רעיון טוב.
‏עוד מישהו יכול להביע דעה? ‏-אני רציני.
‏בפוטבול, לחכות שהזמן ייגמר ‏ולקוות לטוב, אף פעם לא עובד.
‏זה נקרא הגנה מונעת.
‏לא לוקחים סיכונים ומנסים להיאחז ביתרון.
‏אבל הגנה מונעת רק מונעת ממך לנצח.
‏תמיד טוב יותר לנסות משהו.
‏ג'ייסון, זה היה... קוהרנטי!
‏סליחה. לא התכוונתי.
‏זאת תוכנית טובה, מייקל.
‏יש לקוות שהתגבשו מספיק כקבוצה ‏כדי להציל את ברנט,
‏לקרוא לי, להשיג רכבת ולהסתלק ביחד.
‏אבל זו הייתה טעות לגרום לברנט ליפול?
‏יכולנו לגרום לצ'ידי ליפול פנימה, נכון? ‏או לגור פנדה חמוד.
‏או אולי קופסה של דונטס. כולם אוהבים דונטס.
‏ברנט היה הבחירה הנכונה.
‏זאת לא החלטה קשה אם להציל את צ'ידי,
‏כי הוא אדם טוב ומבריק,
‏עם ישבן שאפשר להקפיץ ממנו מטבע. ‏עשיתי את זה.
‏זרקנו פנימה את ברנט כי אין שום סיבה
‏שמישהו מהם יעזור לו, כי ברנט על הפנים.
‏ברנט הוא ההפך מקופסה של דונטס.
‏אסלה מלאה בברוקולי. ‏-כן, פחות או יותר.
‏ברנט הוא אסלה מלאה בברוקולי.
‏אבל מפני שהוא כל כך על הפנים,
‏אם הם יסכנו את עצמם כדי לעזור לו, ‏הם יקבלו יותר נקודות.
‏בעיקרון, זו מהלך נואש.
‏זה מסוכן, אבל אם נצליח, ננצח במשחק.
‏זה היה שתי אנלוגיות טובות ברצף.
‏אני מודאגת שהוא שד בחליפת ג'ייסון.
‏אנחנו באמת בגיהינום?
‏לא ניהלתי חיים מושלמים על כדור הארץ, ‏אבל עבדתי קשה מאוד.
‏בללעוג לאנשים שלא פגשת מעולם.
‏את בטח צודקת, סימון, ‏כי את תמיד חייבת להיות צודקת.
‏היי, את התחתית של פיצה על גחלים?
‏למה, כי אני שרופה? ‏-את באמת תמיד צודקת.
‏אם זה גיהינום, אני יודע למה אני כאן.
‏חלב שקדים. שתיתי המון חלב שקדים,
‏למרות ההשפעות הסביבתיות השליליות.
‏לא משנה איפה אנחנו, ‏לא ארצה להיות כאן כשהשעון יראה אפס.
‏כעת אולי הסיכוי היחיד שלנו לברוח.
‏לא בלי ברנט.
‏אתה חושב שאילו המצב היה הפוך, ‏הוא היה מבזבז זמן על להציל אותך?
‏אולי... לו אל מקפירסון הייתה פה ‏והוא היה רוצה להרשים אותה,
‏או לו הייתי נסיך שאפשר לבקש תמורתו כופר...
‏זה לא העניין. הוא אדם בתוך בור.
‏מחובתי לעזור לו לצאת ממנו. ‏מה שהוא היה עושה הוא לא רלוונטי.
‏זה לא נכון.
‏אם אתה עושה ניסוי מדעי אלף פעם
‏ותמיד מקבל אותה תוצאה, אתה ממשיך הלאה.
‏נתנו לברנט אלף הזדמנויות להיות אדם טוב.
‏באחת מהן הוא היה כל כך נורא, ‏שחבטת בפרצוף שלו.
‏טוב, כשעשיתי את זה, ‏חשבתי שאם אסלק אותו מהקבוצה שלנו
‏הוא יצטרך למצוא מקום אחר בגן עדן לבלות בו.
‏זה השתנה. אני לא יכול לנטוש אותו.
‏טוב...
‏אני מכבדת את עמדתך.
‏ואני את שלך.
‏אני יודע שהכול ממש מפחיד עכשיו,
‏אבל אני חייב להגיד:
‏זאת הייתה הפרידה המשעממת ביותר ‏שאי פעם ראיתי.
‏היי, צ'ידי, תשכח מזה.
‏אוטובוס אחר מגיע כל רבע שעה. ‏-ברנט.
‏- 00:25:14 ‏לסיום השנה הראשונה! -
‏- 00:10:01 ‏לסיום השנה הראשונה! -
‏איפה הם? ‏-הם לא ביקשו רכבת.
‏הם בטח לקחו את האסקלייד של ברנט. ‏-זה טוב.
‏מה שחשוב זה שהקבוצה התגבשה והם נשארו יחד.
‏הלו? מישהו יכול לעזור לנו? ‏- "לנו"?
‏כן, הגאון הזה ניסה לעזור לי ונפל פנימה.
‏חשבתי שאתה חכם, בנאדם. ‏-אתה רציני עכשיו?
‏מסתבר שהקבוצה לא התגבשה.
‏הקבוצה נשברה לחצי.
‏תעזרו לנו? הסלעים האלה ממש חדים פה למטה.
‏אני פוחד. ‏-אני לא.
‏תנו לנו שנייה. ‏-חבר'ה, אכלנו אותה.
‏זה נגמר. ‏-לא. אין מצב.
‏אני לא מוותרת. ‏אני משחקת רק במשחקים שאני מנצחת בהם,
‏ושיחקתי את המשחק, אז אנחנו ננצח.
‏זה לא הגיוני. ‏-שתקי. מה את יודעת?
‏ממש הכול, אבל תמשיכי. ‏אני אוהבת את האנרגיה הזאת שלך.
‏נותרו לנו שמונה דקות, ‏אז זה אומר שנמשיך לנסות.
‏מה עוד אפשר לעשות? כבר פוצצנו הכול.
‏אי אפשר לפוצץ שוב.
‏אם יש משהו שאני יודע,
‏זה שתמיד אפשר לפוצץ אותו הדבר פעמיים.
‏הוא צודק.
‏יש לנו מהלך אחד אחרון.
‏אנחנו מצטערים מאוד על מה שעברתם.
‏יש לנו רק כמה שאלות אליכם.
‏איפה ג'ון וסימון? אנחנו לא מוצאים אותם.
‏הם עזבו. אני לא יודע לאן הם הלכו.
‏טיפוסי. מניאקים בוגדניים.
‏אתה יודע, בנאדם, בעצם הם ממש ניסו איתך,
‏והקשית מאוד להתחבר אליך.
‏אתה רוצה לדעת מה קרה?
‏הם קינאו כי אני הולך למקום הכי טוב.
‏זה חרפן אותם.
‏אתה לא הולך למקום הכי טוב.
‏אתה לא קולט? הם מענים אותך. ‏הם מענים את כולנו.
‏כי זה המקום הרע.
‏בחיי. אני לא מאמינה שקלטת את זה.
‏רגע, הוא צודק? זה המקום הרע?
‏כן. לכל הרוחות, הוא צודק.
‏אבל הלך לנו לא רע. ‏-נכון.
‏אין מקום הכי טוב?
‏ "אין מקום הכי טוב?" ‏-לא.
‏ברנט, טמבל לבן וגדול שכמוך. ‏אל תשתנה אף פעם, חבר.
‏אני מניחה שכדאי להודיע להם שאתם בדרך.
‏כן. ‏-רגע. בדרך לאן?
‏למקום הרע האמיתי.
‏הם הרשו לנו להשתעשע איתכם קצת בשביל הכיף,
‏אבל עכשיו אתם הולכים...
‏ותסמכו עליי...
‏זה הרבה יותר גרוע.
‏כל הכבוד. ‏-בואו נקווה שזה יעבוד.
‏נותרה לנו רק דקה.
‏בנאדם, תפנית מטורפת.
‏כמו משהו מרומן של צ'יפ דרייבר.
‏עזוב אותי, ברנט. ‏-אני די מתחרפן כאן, בנאדם.
‏אתה החבר היחיד שלי. ‏-אני לא חבר שלך. אני לא מחבב אותך.
‏אבל עזרת לי. ‏-כן, נכון.
‏כי יש לי קוד מוסרי מטופש ‏שמאלץ אותי לעזור לכולם.
‏אבל אתה לא עזרת מעולם לאף אחד ‏כי לא אכפת לך מאנשים אחרים,
‏שזה המעט שאדם צריך לעשות.
‏שיהיה אכפת לך, קצת, מהאנשים שסביבך,
‏ואתה לא מסוגל לזה.
‏מה אתה מנסה לומר?
‏אתה אדם רע.
‏אתה מסוגל. ‏-קדימה, טמבל. מהר יותר.
‏לא נכון.
‏אני לא... אני לא אדם רע.
‏אני לא. אני אדם טוב.
‏בחיי.
‏לא...
‏לא.
‏תראה, צ'ידי, לא משנה מה יקרה עכשיו, ‏אני צריך להגיד את זה.
‏טוב? אני...
‏אני כל כך מצט...
‏סליחה, אלינור ביקשה שאביא לה את זה ‏ברגע שהניסוי ייגמר.
‏אתם יודעים מה אומרים.
‏השעה אפס איפשהו בשמיים.
‏תרגום כתוביות: אורית זיו