EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Alla Janets tomrum är inget,
men neutrala Janets tomrum är allra mest ingenting.
Snälla domaren, avskaffa inte jorden.
Varför inte? Systemet är paj. Det har ni bevisat.
Jag vill starta om alltihop och gå hem.
Jag är inne i säsong 3 av Justified, och den är jättebra!
Jag sträcktittade på säsong 2 på en dag.
Tänk på alla stora mänskliga bedrifter du skulle utplåna.
William Shakespeares verk, pyramiderna, Timothy Olyphant...
Den kändes.
Han är som världens karlakarl i för liten kostym.
Jag bara...
Hör på, jag är den jädra domaren, och jag har gett ett utslag,
och det blir av så fort jag hittar den där jädra klickgrejen!
Vad ska jag söka efter?
"Mänsklighet utplånare knapp garagedörr öppnare grej, domare."
0 RESULTAT FUNNA
Den fanns inte i dig. Några sista ord?
Det här är mina sista ord: Slut på ord.
Jaha. Urtråkigt.
Hej då!
Okej, vem står på tur?
Din farsas finniga röv, din feta kossa.
Intressant, för såvitt jag vet har jag ingen farsa.
Därför dras jag till alla fadersfigurer i tv-serierna jag tittar på.
Okej?
Vi kan inte leka gömma nyckeln för alltid.
Fortsätt. Visa henne ljuset.
Redan gjort. Hon var inte imponerad.
Hon var där när det uppfanns.
- Hej. - Hej!
Du försöker hitta ett sätt att rädda alla
som nånsin levat, men
vi kanske bara har en halvtimme kvar att existera,
så jag ville bara kolla med dig om... oss.
Okej, coolt.
Jag älskar dig.
- Gör du? - Ja.
Jag älskar dig. Så, älskar du mig?
Ja, det gör jag.
Okej, coolt!
Du och jag är coola.
Du verkar märkligt säker, vilket är olikt dig, men jag gillar det.
Ska vi sticka härifrån?
Nej, men jag gillar din självsäkerhet.
När 1 000 olika versioner av en
i många olika tidslinjer
genast sammanfogas i ens medvetande,
så ser man verkligen klart.
- Såg du Tidskniven? - Ja, det gjorde jag.
Den var läcker.
Okej! Nu ska vi rädda mänskligheten.
Kan nån Janet ge mig en griffeltavla
och ett ex av Judith Shklars Ordinary Vices?
Och kanske lite varma saltkringlor?
Om vi ska dö, vill jag dö med magen full av såna.
DEL 49
Innan vi försöker omdesigna hela livet efter detta,
har nån kommit på ett bra skäl för domaren att inte utplåna jorden?
För att det skulle suga.
Det behövs nog mer än så.
Du skriver väl ner det ändå?
Okej, då.
Skrev du verkligen ner det, eller klottrade du bara?
Vi måste tänka större
och komma på ett nytt system för efterlivet
som både Goda och Dåliga Stället är överens om... vilket verkar omöjligt.
Nonsens. Man kan alltid kompromissa.
Jag var i Portofino med Bruno Mars, LeBron James och dr Ruth Westheimer...
Vi har inte tid.
Bra. Kortversionen. LeBron utförde en lyckad trakeotomi,
låten vann många Grammys och alla var jättenöjda.
Nu vill jag höra storyn.
Du har rätt. Låt oss fokusera.
Alltså, i essän "Att sätta grymheten främst"
hävdar Judith Shklar att vi bör betrakta grymhet
som samhällets främsta brist.
Ursäkta, har du rullskridskor på dig?
Ja!
Disco-Janet gav mig dem.
Tack, Disco-Janet!
Häftigt!
Här är Judiths poäng.
Anta att nån säljer en joint
och hamnar i ett farligt fängelse i flera år.
Brottet är inte grymt, däremot straffet.
Det är ett problem.
Snacka om.
Jag åkte in i en vecka en gång för att ha stulit en varmkorv.
Okej, en varmkorvformad bil.
En Wienermobil.
Här är problemet med nuvarande system.
Om man inte lever felfritt
plågas man i all evighet, utan utväg.
Brottets grymhet
motsvarar inte grymheten i det liv man levat.
Kolla in vändningen.
Så vi behöver hitta det system
som resulterar i minst grymhet och lidande
för dem som inte förtjänar det.
Det är ett rättviseproblem.
Att höra dig tala om filosofiska rättsbegrepp är sexigt.
- Ska vi sticka? - Ja.
Nej, fortsätt.
Dåliga Janets tomrum är jobbiga.
Stäng av musiken.
Jag glömde.
Högre musik!
Tänk om du startar om mänskligheten
och människorna utvecklas och bara blir ännu värre?
Om de uppfinner raprock tidigare och ingen annan musik finns?
Vill du övervaka en hel värld av Limp Bizkits,
styrd av kejsaren Kid Rock?
Inte mitt problem.
Okej, då kör vi.
"Mjukvaruuppdatering"?
Nej. Avbryt.
Varför gör den så nu?
Den här datorn suger.
0 RESULTAT FUNNA BRA JOBBAT, IDIOT
Okej. Vi ses i nästa liv.
Innan du marmoriserar mig,
får jag kort summera hur jag verkligen känner?
Jag förstår nog.
Okej, Disco-Janet. Din tur.
Häftigt.
Är ni kvar här än?
Gå hem till Mindy och drick en ljummen öl,
så kommer jag och gör slut på er där.
Utom dig, sötnos.
Dig har jag alltid rum för.
Vänta lite... nu vet jag.
Jag instämmer.
Chidi borde ha sex med domaren och hjälpa oss ur knipan.
Det har jag gjort,
det kallas Jacksonville-förhandling.
Nej. Mindys hus.
Eleanor ansåg att det bör finnas ett Mellanställe
för folk som har levat mellanliv. Det är svaret.
Vi gör Mellanstället till ett tredje val.
Självklart!
Om man fick negativ poängställning på jorden, typ:
"Beklagar. Nu får du penisen tillplattad."
En miljon plus eller mer... partydags!
Och alla däremellan får sitt eget, personliga Cincinnati.
Det är mindre grymt än nuvarande system men inte jättebra.
Men kanske bästa alternativet just nu.
Vi försöker sälja idén till höjdarna.
Hej, allihop.
Nu när universum ska ta slut, borde ni vara mindre... glada.
Klart att man är glad när man äter en yoghurtglass.
Jag fick lite av varje smak,
enda sättet att få en munfull av kompromiss.
- Samma här. - Bra sagt!
Var tysta.
Hej.
Var tysta.
Nu känner jag mig säker.
Beklagar. Vi har ont om tid.
Hör på, vi har en ny idé om hur människor kan placeras efter döden...
Toppen. Vi är med.
Vill ni inte höra?
Om ni kom på det är det nog bra.
- Ja. - De sa ja. Vi tar med oss det.
Nu måste vi övertyga Shawn.
Jag för ordet.
Jag fick dr Ruth att inte stämma Bruno Mars
på upphovsrätten av "Uptown Funk", så jag klarar det här.
Du måste berätta det där på vägen.
Så alla som inte når tröskeln för det nya Mellanstället
får du ta.
Det Dåliga Stället har många kvar att plåga.
Idén är vettig, det medges,
och bra att ni nöjer er med lite
medan vi inte behöver ändra oss.
Äsch, jag går med.
- Säkert? - Nej!
Trodde ni mig verkligen?
Om 20 minuter kommer hela mänskligheten att utplånas för alltid.
- Och? - Det Dåliga Stället blir också tomt.
Du har ingen att plåga på miljoner år. Alla förlorar.
Jag vet, men det här är grejen.
Jag struntar i om alla förlorar, bara du förlorar.
Shawn, var resonlig nu.
Varför då?
Det hände bara för att du mixtrade
med ditt grannskap och dina nya idéer.
Nya idéer äcklar mig.
Shawn, du var cool förut, men du har förändrats.
Jag ska gå och skriva ett ondskefullt tal.
Det kommer att bli väldigt... långt.
Vänta lite.
Vad gjorde jag nyss?
Det ska jag tala om, du dansade som bara den.
Nej. Jag letade efter den där dumma klickgrejen.
Jädra smittande discorytmer!
Vänta, vänta.
Vi har en jättebra ny idé, och Shawn är nästan med.
Om du pratar med honom så går han nog med.
Jag är opartisk.
Jag är domaren. Jag bryr mig bara om rättvisa och objektivitet.
Jag gillar den där låten.
Mänsklighetsutplånargrej.
Vi ses.
Kör på, bara.
Nästa!
Även för att vara demon är Shawn taskig.
Jag vet vad vi ska erbjuda honom så att han ändrar sig.
Vadå?
Nåt han vill ha. När vi vet vad det är, är allt löst.
Meningslöst.
Han låter hellre allt förgöras, bara han slår oss.
Vi har inget att erbjuda honom.
Jag vet en sak han vill ha.
Grymhet.
Så vi ger honom det.
Hej. Jag bara slår sönder lite.
- Läget? - Hör på.
Du vill att vi ska förlora.
Så vi går med på att förlora, permanent.
Om du låter domaren skapa ett verkligt Mellanställe...
...får du plåga oss fyra i evighet.
- Säkert? - Ja.
Det är ett äkta spårvagnsproblem.
Nån släpper en stinkbomb på spårvagnen och skapar oro
så att de andra kan länsa folks fickor.
Det är väldigt fel, men på nåt konstigt sätt
fick du fram poängen.
Jag ger dig en tjuvstart på min tortyr.
Jag klarar inte av mod-looken.
Ta mig också.
Jag kan inte leva med vetskapen att ni är där nere utan mig.
Ett svårt val.
Å ena sidan vill jag gärna stoppa spindlar i era rövhål.
Å andra sidan innebär det miljarder andra rövhål utan spindlar.
Så här då: alla som dör kommer till Det Dåliga Stället
och jag får plåga er alla?
Det låter bra.
Nej, dumskallar.
Så fungerar det ju redan, fast vi plågas också.
Jag la fram ett förslag.
- Tänker ni inte förhandla? - Han har en poäng.
Det rätta för oss att göra är
att fortsätta ge upp saker vi vill ha, ensidigt,
tills demonen är nöjd.
I helheten heller!
Om vi ska förlora, ska vi göra det på våra egna villkor.
Låt oss komma på en ny idé som faktiskt gör universum bättre.
Amen. Då kan vi hålla huvudet högt.
Vi måste komma på en idealisk plan om cirka tio minuter.
Hör ni, så här ligger det alltså till.
Allt vi har gått igenom,
de multipla liv ni har levat på jorden och här,
all etikutbildning och alla lektioner
och resor till efterlivets mest avlägsna hörn,
allt hände för att vi skulle vara här tillsammans
som den bästa versionen av oss själva,
för att lösa det ultimata problemet innan det är för sent.
Bra tal. Nu är det nio minuter.
Chidi, klarar du det här?
Du sa "den bästa versionen av oss själva",
vilket gav mig en idé.
Det var visst ett bra tal.
Inte i dig heller.
Jag har bara en sak kvar att säga.
- Inget... - Det går jag inte på igen.
Hon är verkligen beslutsam.
Bara du kvar.
Fru domare, vi vill presentera en idé.
Inte intresserad, långis.
Hur övertyga henne om hon inte lyssnar?
Om hon inte stannar här, måste ni gå in dit.
Men det gick inget vidare förra gången.
Inget vidare,
men hon marmoriserar mig strax, så varför inte försöka?
Kommer vi alla att bli...
- ...du igen? - Jag tror inte det.
Att gå igenom det en gång förändrade oss alla.
Men om domaren vägrar lyssna här ute,
varför skulle hon lyssna där inne?
Jag vet nåt som intresserar henne.
MÄNSKLIGHETSELIMINATORGREJ HEMLIGT GÖMSTÄLLE
Idioter.
Jäklar.
Att jag gick på det där!
Sitt ner, fru domare.
Inte intresserad, har jag sagt.
Varför skulle jag lyssna på er?
Okej.
Här är han.
Ma'am.
Gjorde du en Olyphant åt mig?
Du borde lyssna på dem. Det känns rätt.
Du har nog rätt.
Bra tänkt, Janet.
Jag stannar gärna när sceneriet är så tjusigt.
Jag borde ta hit Shawn.
Alltså.
Jag hade just lurat in alla vovvar i kanonen.
Okej.
Ordet är ert.
Så problemet med efterlivet
är inte bara att det är grymt, utan också slutgiltigt.
Man får sin chans på jorden, och oavsett hur livet sett ut
hamnar man nånstans, vanligen på Det Dåliga Stället, för evigt,
utan chans till räddning.
Mitt grannskap skulle plåga människor men gjorde dem bättre.
Vi vill skapa ett system som fungerar så medvetet,
ett system designat att ge folk en sportslig chans.
Intressant.
Du kan väl förklara?
Vi ska. Ta det lugnt.
Ens tid på jorden blir inte ett test som man klarar eller inte,
utan en utbildning man får, och testet kommer i efterlivet.
Den första delen förblir likadan.
Man lever sitt liv, sabbar en massa saker
tills folk säger: "Det här är vridet, även för Florida."
Men man hör dem inte, för man föll i träsket
när man försökte spreja en Taco Bell-logga på en sköldpadda.
Det var allt.
- Nej... - Nej, inte alls.
Vi har bara börjat.
Så när man dör har man fortfarande en totalpoäng,
men i det nya systemet fungerar siffran som en sorts baslinje
för att avgöra hur svårt eller lätt ens test ska vara.
Förlåt, jag försöker bara hänga med.
Vem skapar egentligen de här testen?
En arkitekt från Det Goda Stället och en från Det Dåliga Stället samarbetar
för att skapa ett scenario där man konfronterar sina moraliska brister.
Som Eleanors själviskhet, Jasons impulsivitet, Chidis obeslutsamhet
och min oförmåga att ha en mod-look.
- Det är... - Jag har andra fel, jag vet,
men det är det största.
Testet kan se ut hur som helst.
Man kan få höra att man är på Det Goda Stället,
men man vet att det är ett misstag.
Testet kan se ut som ens vanliga liv,
eller en vriden version av ens liv.
Man möter olika utmaningar.
Det går bra eller dåligt, men till slut ges ett slags värdering.
Arkitekterna förklarar vad man gjorde bra eller dåligt
och så startas man om och gör det om igen
och igen tills man klarar det med glans.
- I det nya... - Vänta lite.
Om ni blir omstartade, blir väl era minnen utraderade?
Hur kan ni lära er nåt
om ni måste börja om från noll?
Sant, Timothy Olyphant.
- Säg Tim. - Okej, bra.
I det nya systemet behåller man ett vagt minne
av vad man lärde sig under utvärderingen.
Den informationen, vad man gjorde bra eller dåligt, finns kvar, som...
Som en liten röst i huvudet
som hjälper en att bli en bättre version av sig själv.
Nu förstår jag. Tack.
Så vi tror att med nog många chanser
gör folk till slut så många goda val att de kommer till Det Goda Stället,
fast inte alla,
men alla får en rättvis chans.
Vänta lite. Vad gör mina demoner hela tiden?
Jag har miljoner lavamonster som blir arbetslösa.
I vilkas strupar ska de hälla lava?
Den dåliga nyheten är, ingen mer lava eller peniskross.
Så vad ska vi göra med deras penisar?
Ignorera dem, helt enkelt.
Ni hör själva. Jag är inte galen.
Det är en rimlig fråga.
Vems sida är du på?
Jag väljer inte sida, lilla damen.
Jag vill bara ha klarhet.
Shawn, ni kommer alla att ha jobb.
Det Dåliga Ställets arkitekter hjälper till med testerna.
De vanliga demonerna spelar sina roller,
precis som i det gamla grannskapet.
Och visst var det kul att spela domare?
Tror ni att det funkar?
Det har liksom redan funkat.
Chidi fick 800 versioner av sig själv instoppade i sin själ samtidigt.
Han är en ny man. Han är mycket coolare nu.
Jag gillade den gamla med, men inte lika mycket.
Inte bara Chidi, domarn.
När jag började i Michaels första grannskap
var jag bara en PalmPilot i en cool väst,
men se på mig nu.
Jag kan hålla fyra människor i mitt tomrum
och framkalla Timothy Olyphant på ett ögonblick.
Att bli omstartad gjorde mig till en bättre icke-person än nånsin.
Människor borde få samma chans.
Nå?
Jag passar!
Jag trodde nog att ni hade nåt.
Det var ett nöje, raring.
Jag gömde klickaren långt bort, men vi har bara sekunder kvar.
Jag beklagar verkligen.
Vart stack Shawn?
Glöm honom. Han bara leker med oss.
Jag vet. Det är det som ger mig hopp.
Jag måste göra det en sista gång innan allt försvinner.
- Så vad erbjuder ni mig nu? - Inget. Det är över.
Det var vår sista idé.
Bra.
Snart är alla dina kära människor borta.
Ja. Synd.
Grattis. Du vann. Vi ses om en miljard år.
När människan utvecklas igen, ska du få, din förrädare!
Jag vet.
Därför sa jag: "Vi ses om en miljard år."
Vänta.
Dags för mitt onda tal.
Om du vill så.
"Sen tidernas begynnelse
har gott och ont utkämpat en ursinnig strid..."
Det känns fånigt om du inte gör motstånd.
Hur kan du inte ha en plan? Du har alltid haft det.
Vad är det, Shawn?
Okej, då.
Jag tvingas medge det.
Kämpa mot dig har varit kul.
Jag menar...
Man korkskruvar sitt första öga och tänker:
"Tänk att jag får betalt för det här!"
Men efter en triljon tänker man: "Jag borde blivit lärare."
Sen började du tycka om dina små människor, och nåt...
Nåt förändrades.
Jag hade kul igen.
Jag vill nog inte att det slutar.
Jag vet.
Det är svårt när saker tar slut, men slut är det i alla fall.
Enda frågan är, vad kommer härnäst?
Jag hörde ditt tal på Demon-Con. Du vet att det här systemet suger.
Annars hade du inte låtit mig pröva det första experimentet.
Vi prövar nåt nytt.
Tillsammans.
Okej, äntligen.
För sista gången ska jag, domaren i efterlivet...
Vänta lite, domaren.
Skojar du?
Kan man inte få avsluta mänskligheten en enda gång
utan att folk ska bråka?
- Vad är det? - Shawn går med på vårt förslag.
- Vänta, allvarligt? - I princip, ja.
- Några saker kvar att upplösa. - Lösa.
Förlåt. Gammal vana.
Men vi kan nog få det att funka.
Kolla in!
- Jason! - Nej.
Förlåt.
Okej...
...om vi omdesignar hela efterlivet i enlighet med den här planen,
vad gör vi först?
Se inte på mig. Jag är bara idékillen.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson