ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Усі вакууми Джанет - ніщо,
але вакууми Нейтральної Джанет - найбільше ніщо.
Пані суддя, будь ласка, не знищуйте Землю.
Чому ні? Система пошкоджена. Ви це довели.
Я лише хочу все перезавантажити і повернутися до себе.
Якраз дивлюся третій сезон «Правосуддя» і маю визнати - класний серіал!
Другий сезон я передивилася за день.
Подумайте про всі неймовірні досягнення людства, які ви знищите.
Роботи Вільяма Шекспіра, піраміди, Тімоті Оліфанта...
Він красунчик.
Справжній чолов'яга в ковбойському капелюсі.
Я така...
Я суддя, врешті-решт, я прийняла рішення,
і я його, врешті-решт, виконаю, щойно я знайду ту клікалку!
Гаразд, то що я шукаю?
«Штукенція судді, яка стирає людство і відкриває двері гаража».
ЗНАЙДЕНО 0 РЕЗУЛЬТАТІВ
Не в тобі. Останні слова?
Це мої останні слова. Кінець словам.
Так. От зануда.
Бувай!
Гаразд, далі!
Далі - товста дупа твого тата, жирдохо.
Цікаво, ще донедавна в мене не було тата.
Тому мене й приваблюють усі персонажі-тати в телесеріалах.
Ясненько?
Ми не можемо гратися в хованки вічно.
Не зупиняйся. Покажи їй світло в кінці тунелю.
Я вже показувала їй світло. Воно її не вразило.
Вона ж бачила, як його винайшли.
- Привіт, друже. - Привіт!
Я знаю, ти шукаєш спосіб врятувати усі душі,
які колись існували, але...
У нас залишилися якихось пів години,
і я хочу поговорити віч-на-віч про нас.
Так, чудово.
Я кохаю тебе.
- Справді? - Так.
Я кохаю тебе, а ти мене?
Так, я теж.
Це ж чудово!
Ми на пів дорозі до Чудовограда.
Ти навдивовижу впевнений. Це на тебе геть не схоже, але мені подобається.
Може, підемо звідси?
Ні, але твоя впевненість мені подобається.
Коли 1000 версій тебе самого
з численних часових вимірів
змішали і запакували у твою свідомість,
тобі все стає зрозумілішим.
- Ти бачив Ніж часу? - Так, я бачив Ніж часу.
Нічогенький такий.
Гаразд! Давайте врятуємо людство.
Нехай одна із Джанет принесе дошку
і копію «Звичайних пороків» Юдіт Шкляр.
А ще теплих рогаликів.
Якщо нам судилося зникнути, я хоч ситий буду.
ЧАСТИНА 49
Гаразд, перш ніж ми спробуємо повністю переробити все потойбіччя,
хтось може назвати причину, чому судді не варто знищувати Землю?
Бо це погано.
Потрібна вагоміша причина.
Може, хоч запишеш?
Так, гаразд.
Ти справді записав чи просто щось намазюкав?
Гаразд. Треба мислити ширше.
Треба придумати цілком нову систему потойбіччя,
на яку погодяться і Добре, і Погане місця, що видається неможливим.
Маячня. Компроміс завжди можливий.
Якось я була в Портофіно з Бруно Марсом, ЛеБроном Джеймсом і Рут Вестхаймер...
На це нема часу, люба.
Добре. Коротше кажучи, ЛеБрон зробив успішну трахеотомію,
пісня отримала кілька Греммі, і всі були щасливі.
Тепер я хочу почути історію.
Ні, твоя правда. Зосередьмося.
В есе «Спершу жорсткість»
Юдіт Шкляр наполягає, що жорстокість слід вважати
основною вадою суспільства.
Пробач, на тобі ролики?
Так!
Мені їх дала Диско Джанет.
Дякую, Диско Джанет!
Крутяк!
Ось що вона має на увазі.
Уявіть, що хтось продає косяк
і надовго потрапляє в небезпечну в'язницю.
Злочин не жорстокий, а от покарання жорстоке.
У цьому й проблема.
І не кажи.
Якось мене ув'язнили на тиждень, бо я вкрав хот-дог.
Ну, машину у вигляді хот-дога.
Я вкрав сосиско-мобіль.
У цьому полягає проблема з наявною системою.
Якщо твоє життя не бездоганне,
тебе жорстоко катуватимуть вічність без права на помилування.
Жорстокість покарання
не відповідає рівню жорстокості людини впродовж життя.
А тепер дивіться, як я вмію.
То нам треба придумати систему
із нижчим рівнем жорстокості і страждань
для тих, хто цього не заслуговує.
Це проблема правосуддя.
Твої роздуми про філософію справедливості дуже збуджують.
- Підемо звідси? - Так.
Ні, продовжуй.
Вакууми Поганої Джанет найгірші.
Вимкнути музику.
Так. Я забула.
Музику голосніше.
А що, як ви почнете людство з початку,
люди еволюціонують за мільйони років і стануть гіршими?
А що, як вони придумають реп-рок швидше, і це буде єдина музика?
Вам справді потрібен цілий світ «Лімп Бізкіт»,
яким керує імператор Кід Рок?
Це не моя проблема.
Ну що ж, подивимося.
«Оновлення програмного забезпечення»?
Ні. Скасувати.
Чому саме зараз?
Цей комп'ютер - повне лайно.
ЗНАЙДЕНО 0 РЕЗУЛЬТАТІВ ШУКАЙТЕ ДАЛІ, ТУПОГОЛОВІ
Гаразд, матусю. Побачимося в наступному житті.
Перш ніж ви перетворите мене на кульку,
я хочу востаннє висловити, що насправді відчуваю.
Думаю, я знаю, до чого ти хилиш.
Гаразд, Диско Джанет. Ти наступна.
Кльово.
Що ви тут досі робите?
Ідіть до Мінді, випийте прохолодного пива
і чекайте там, поки я з вами покінчу.
Окрім тебе, шоколадний задок.
Для тебе в мене завжди знайдеться місце.
Хвилинку... придумав.
Я згоден.
Чіді має закадрити суддю, щоб врятувати нас.
Я багато разів так робив.
Це називається підкуп по-джексонвільськи.
Ні. Будинок Мінді.
Елеанор завжди казала, що має бути Нормальне місце
для людей, які вели нормальне життя. Ось і відповідь.
Створимо Нормальне місце, як третій варіант.
Звісно!
Якщо на Землі ти набереш недостатньо балів:
«Вибач, сам винен. Насолоджуйся сплющенням пеніса».
Буде тобі мільйон, чи скільки там, років веселухи!
А всі, хто десь посередині, отримують свій власний Цинциннаті.
Система не така жорстока, як зараз, але і вона не досконала.
Зважаючи на обставини, це може бути найкращий вихід.
Спробуймо їх переконати.
Привіт усім.
Я думала, оскільки світ знищують, ви так не радітимете.
Важко не радіти, коли їси такий смачний заморожений йогурт.
У мене кожного смаку по трішки.
Це єдиний спосіб піти на компроміс зі своїми вподобаннями.
- Так. - Гарно сказано.
Замовкніть.
Привіт.
Замовкніть.
Тепер я впевнений.
Вибачте. Часу обмаль.
У нас виникла ідея щодо потойбічного існування людства...
Ідея чудова. Ми вже за.
І ви не хочете її почути?
Ні. Якщо придумали ви, значить ідея хороша.
- Так. - Вони сказали «так». Давайте спробуємо.
Залишилося переконати Шона.
Це я беру на себе.
Якщо я переконала доктора Рут не подавати заяви проти Бруно Марса
через авторські права на «Аптаун Фанк», то впораюся і тут.
Розкажеш мені цю історію по дорозі.
Тож усі, хто не проходить у Нормальне місце,
прямують до тебе.
У Поганому місці буде багато людей, яких можна буде катувати.
Мушу визнати, в цьому є сенс,
і мені до вподоби, що ви намагаєтеся укласти паршиву угоду,
поки нас усе влаштовує.
Якого дідька? Я з вами.
- Справді? - Ні.
І ви мені повірили?
Чуваче, за двадцять хвилин усе людство буде знищено.
- І що? - Погане місце теж спорожніє.
У вас не буде кого катувати мільярди років. Усі у програші.
Я знаю, але справа така:
мені байдуже, що всі програють, якщо програєш ти.
Шоне, послухайся голосу розуму.
Навіщо мені це?
Нічого цього б не сталося,
якби не твій квартал і твої нові ідеї.
Нові ідеї гидотні. Мене від них нудить.
Шоне, колись ти був крутий, але ти змінився.
Піду напишу злісну промову на честь закінчення всього цього.
І вона буде довжелезною.
Чекай хвилинку.
Що я робила?
Я скажу вам, що ви робили. Ви розривали танцмайданчик.
Ні. Я шукала ту дурну клікалку.
Ох ці заразні мелодії диско!
Чекайте.
У нас виникла неймовірна ідея, і Шон майже погодився.
Може, якби ви з ним поговорили, то змусили б його поступитися.
Я не ставатиму ні на чий бік.
Я суддя. Мене турбує лише справедливість і неупередженість.
Мені страшенно подобається ця пісня.
ЩО ШУКАЄШ, МАЛА?
Стирач людства.
Папульки.
Вдалої гулянки.
Наступна!
Навіть як на демона, Шон - справжній негідник.
Друзі, я знаю, що йому запропонувати, щоб змусити змінити думку.
Що?
Те, що він хоче. Коли дізнаємося, що саме, все буде ніштяк.
Це без сенсу.
Він так сильно хоче перемогти нас, що готовий усе знищити.
Ми нічого не можемо йому запропонувати.
Власне, він дечого хоче.
Жорстокості.
Давайте дамо йому.
Привіт. Я тут дещо трощу.
- Як справи? - Слухай, демоне.
Ми знаємо, як сильно ти хочеш, щоб ми програли.
Тому ми погоджуємося програвати вічно.
Якщо дозволиш судді створити Нормальне місце,
можеш катувати нас чотирьох довіку.
- Справді? - Так.
Це класична проблема з вагонеткою.
Один із наших кладе у вагонетку бомбу-смердючку, всюди паніка,
а решта команди грабує людей, поки ті тікають із потяга.
Це зовсім неправильно, але в дуже обхідний спосіб
ти дійшов, куди треба.
Можу навіть дати підказку, як мене катувати.
Терпіти не можу стилю мод.
Я з ними.
Я не буду спокійний, знаючи, що ви четверо там без мене.
Ви загнали мене у глухий кут.
З одного боку я б залюбки запхнув павуків у ці задки.
З іншого - мільярди задів будуть зовсім без павуків.
А може, нехай усі, хто помирає, потрапляють у Погане місце,
і я катуватиму вас усіх?
Наче непогана ідея.
Ні, дурбелики.
Буде так само, як зараз, тільки ще й нас катуватимуть.
Послухайте, я висунув пропозицію.
- Ви її навіть не обговорите? - Він має рацію.
Лише справедливо,
якщо ми в односторонньому порядку здаватимемо позиції,
поки демон не буде задоволений.
От блямба!
Якщо вже програвати, то на наших умовах.
Давайте придумаємо цілком нову ідею, яка зробить світ кращим.
Амінь. Принаймні буде чим пишатися.
Ідеальний план треба придумати приблизно за десять хвилин.
Друзі, до цього дійшло.
Усе, крізь що ми пройшли,
безліч життів, які ми прожили на Землі, ті життя, які ви провели тут,
усі ці уроки з етики
і мандрівки до найвіддаленіших куточків потойбіччя,
усе це сталося для того, щоб ми могли бути тут разом,
як найкращі версії нас самих,
щоб вирішити найважливішу проблему в обмежений час.
Крута промова. Залишилося дев'ять хвилин.
Чіді, ти впораєшся?
Власне те, що ти щойно сказав про «найкращі версії нас самих»,
наштовхнуло мене на думку.
Виявляється, це була крута промова.
І не в тобі.
Я тільки дещо хочу сказати.
- Ні... - Більше не куплюся.
Отакої. Вона не здається.
Залишилася лише ти.
Ваша честь, у нас є ідея, яку ми хочемо вам запропонувати.
Не цікавить, довготелесий.
Як можна переконати її, якщо вона навіть не слухає?
Якщо вона не хоче бути тут, ви повинні піти туди.
Але минулого разу із цим виникли певні проблеми.
Так, враження не найкращі,
але за дві хвилини вона перетворить мене на кульку, тож варто спробувати.
Ми знову будемо...
- тобою? - Сумніваюся.
Після того разу і ви, і я змінилися.
Але якщо суддя не слухає нас тут,
чому ти вирішила, що вона послухає нас там?
Я придумала дещо, що приверне її увагу.
ЗНИЩУВАЧ ЛЮДСТВА ТАЄМНА СХОВАНКА
Ідіоти.
От халепа.
Як я на це повелася?
Сідайте, ваша честь.
Я вже сказала, що мене це не цікавить.
Назвіть хоч одну причину, чому я маю вас слухати.
Гаразд.
Ось він.
Мем.
Ти зробила для мене Оліфанта?
Гадаю, вам варто їх вислухати, пані суддя. Це буде чесно.
Так, мабуть, твоя правда.
Гарний хід, Джанет.
Я не проти подивитися, коли переді мною така краса.
Треба покликати Шона.
Та ви що!
Я щойно змусив усіх цуценят залізти в гармату.
Гаразд.
Прошу до слова.
Проблема з потойбіччям у тому,
що воно не лише жорстоке, але й остаточне.
Тобі дають одну спробу на Землі і, незалежно від контексту життя,
тебе відсилають кудись, переважно в Погане місце, назавжди,
без права на покуту.
Мій квартал мав на меті катувати людей, але зробив їх кращими.
Ми хочемо створити систему, яка працюватиме за таким принципом,
систему, яка дасть людям шанс.
Цікаво.
Може, розкажете детальніше?
Ми і збиралися. Спокійно.
Час на Землі не буде перевіркою, яку ти проходиш або ні,
натомість це буде урок, а тест людина складатиме в потойбіччі.
Перша частина буде незмінною.
Ти живеш, робиш помилки, багато помилок,
поки тобі не скажуть: «Це занадто навіть для Флориди».
Але ти їх не чуєш, бо впав у болото,
намагаючись намалювати логотип «Тако Белл» на черепасі.
Нам більше нема що додати, ваша честь.
- Ні! Ми... - Ні. Є.
Ми щойно почали.
Коли людина помирає, в неї є певна кількість балів,
але в новій системі цей бал слугуватиме як лінія відліку,
щоб визначити наскільки складною чи легкою буде перевірка.
Перепрошую, я намагаюся тут зрозуміти.
Хто складатиме ці тести?
Архітектори Доброго місця та Поганого місця працюватимуть разом
над розробкою сценарію, який змусить замислитися над своїми вадами.
Наприклад егоїзм Елеанор, імпульсивність Джейсона, нерішучість Чіді
і моя повна нездатність витримати стиль мод.
- Це не... - Я знаю, що в мене є інші вади,
але ця досить вагома.
Перевірка може бути якою завгодно.
Може, тобі cкажуть, що ти в Доброму місці,
але ти знаєш, що це помилка.
Може, це буде схоже на звичайне життя людини
або перекручену версію життя людини.
Перед тобою постають виклики.
Людина чинить правильно або неправильно, а на кінець їй дають оцінку.
Так, і архітектори пояснюють, що людина зробила погано, а що добре,
а тоді людину перезавантажують і все починається з початку,
знову і знову, поки вона не досягне потрібного результату.
- У новій... - Чекайте.
Мені здається, якщо тебе перезавантажують, то пам'ять стирається.
Як можна чогось навчитися,
якщо завжди доводиться починати з чистого аркуша?
Хороше зауваження, Тімоті Оліфанте.
- Можна просто Тім. - Гаразд.
У новій системі людина матиме деякі спогади
про те, чого навчилася під час оцінювальних сеансів.
Інформація про те, що ти зробив добре або погано, залишиться як...
Як голос у твоїй голові,
який допоможе стати кращою версією себе.
Зрозуміло. Дякую.
Ми вважаємо, що маючи достатньо можливостей,
люди зрештою чинитимуть правильно і матимуть змогу потрапити в Добре місце,
хоч, імовірно, комусь це не вдасться,
але це нічого, бо у всіх будуть однакові шанси.
Не женіть коней. А що весь цей час робитимуть мої демони?
У мене там мільйони лава-чудовиськ, які залишаться без роботи.
Цікаво, в чиї горлянки їм заливати лаву?
Погана новина - більше ніякої лави в горло чи сплющених пенісів.
То що нам робити з їхніми пенісами?
Загалом ігнорувати.
Ви це чуєте? Я ж не збожеволів?
Ні, справедливе запитання.
На чиєму ти боці?
Я в цій суперечці участі не беру, жіночко.
Просто все має бути чітко.
Шоне, у вас буде робота.
Архітектори Поганого місця допомагатимуть розробляти тести.
Звичайні демони матимуть свої ролі,
як у першому кварталі.
Пригадуєш, як було весело грати роль судді?
Не знаю. Думаєте, вийде?
Це вже практично вийшло.
Щойно Чіді в душу одночасно спакували 800 версій його самого.
Це цілком нова людина. Він тепер набагато крутіший.
Мені і стара версія подобалася, але не так сильно.
І не лише Чіді, ваша честь.
Коли я почала працювати в першому кварталі Майкла,
я була простим органайзером у класній жилетці,
а погляньте на мене зараз.
Я можу втримати чотирьох людей у своєму вакуумі
і миттю створити Тімоті Оліфанта.
Постійні перезавантаження зробили мене кращою нелюдиною, ніж я будь-коли була.
Людям треба дати таку ж можливість.
То що?
Я проти!
Що ж, друзі, я сподівалася, вам вдасться.
Було дуже приємно познайомитися, любчику.
Я сховала знищувач далеко, але залишилося кілька секунд.
Мені шкода, друзі.
Куди подівся Шон?
Не переймайся. Він просто грається з нами.
Я знаю. Це й дає мені надію.
Хотілося зробити це ще раз, перш ніж усе зникне назавжди.
- То що тепер запропонуєш? - Нічого. Це кінець.
Це була наша остання надія.
Добре.
Скоро всі твої безцінні люди зникнуть.
Так. Це погано.
Вітаю, друже. Ти переміг. Побачимося за мільярд років.
Коли люди знову еволюціонують, я тобі покажу, зраднику!
Так, я знаю.
Тому я й сказав: «Побачимося за мільярд років».
Чекай.
Зараз я виголошу злісну промову.
Як хочеш.
«З давніх-давен
добро і зло вело запеклу боротьбу, що обумовлена...»
Почуваюся по-дурному, коли ти не відбиваєшся.
Як це у вас нема іншого плану? У тебе завжди був інший план.
Що не так, Шоне?
Гаразд.
Змушуєш мене визнати.
Боротися з тобою - найцікавіше заняття з усіх.
Ти й сам знаєш.
Викрутиш перше очне яблуко і такий:
«Повірити не можу, що за це ще й платять!»
Але через трильйон ти вже такий: «Треба було стати вчителем».
А тоді ти відчуваєш приязнь до тих малих людисьок і щось...
щось змінилося.
Мені знову стало цікаво.
Не впевнений, що готовий до завершення всього.
Я знаю, друже.
Важко, коли щось закінчується, але так чи інакше, це кінець.
Питання лише в тому, що далі?
Я чув твою промову на фестивалі демонів. Ти знаєш, що система нікудишня.
Ти б не дозволив мені провести перший експеримент, якби все працювало.
Давай спробуємо по-новому.
Разом.
Гаразд, нарешті.
Останній раз - я, суддя потойбіччя...
Зачекайте, ваша честь.
Ви знущаєтеся?
Можна дівчині нарешті покінчити з людством,
щоб ніхто не ліз їй у дупу?
- Що таке? - Шон погодився на нашу пропозицію.
- Справді? - Загалом, так.
- Треба ще дотиснути. - Прояснити.
Прояснити. Перепрошую, старі звички.
Але, гадаю, ми знайдемо спосіб.
Народе, дивіться!
- Джейсоне! - Ні.
Вибачте.
Гаразд,
припустимо, що ми переробимо все потойбіччя за новим планом,
що слід зробити в першу чергу?
Не дивіться на мене. Я лише подаю ідеї.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин