PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Pokus číslo 803 z mého nového projektu.
Teď se to povede. Cítím to.
Jsem připraven.
Jdeme na to.
Kočka z žužu?
Takový blábol že jsem napsal?
- Janet! - Zdravíčko. Jak jde skládání?
Jsem úplně vyřízený a nezahraju ten pitomý E dur.
Nechceš kouzelnou kytaru, co hraje sama?
Nejčastější přání mužů po padesátce, kteří tu jsou.
Ne. O to právě jde. Musím se věci naučit
i bez záhrobní magie.
Ale měj ji v záloze, jestli chceš.
Měli bychom jít. Ať se neopozdíme.
Kam ten čas mizí?
Tohle všechno se vlastně odvíjí od věty z knihy profesora Maye:
„Smrtelnost dává životu smysl. A díky morálce s ním smysluplně nakládáme.“
Počkat, píše se tam,
že „smrtelnost dává smysl událostem našeho života.“
Brzdi, kámo.
Chidi Anagonye doslova
vytvořil posmrtný život, tak asi ví, co říká.
Ale fakt se nepletu, vždyť je to má knížka.
Ano, profesore Mayi, určitě víte, co jste napsal.
Ale stejně ať radši brzdí.
Tak jo. Nashle za týden.
Profesorka Hieronymiová vysvětlí tramvajové dilema.
Vezměte si ponča. Bude to maso.
Jsi připraven, Chidi?
Ahoj, Jeffe. Sbírka se ti rozrostla.
To si piš. Už mám 322 žabích suvenýrů.
323, právě jsem dostal další!
Tomu se žáby neomrzí.
Ví, co má rád.
Zahajuji schůzi Rady pro záhrobní záležitosti.
Ať to odsýpá. Právě jsem začala koukat na Pozůstalé.
Když jsem zjistila, že Carrie Coonovou nenavrhli na Oscara,
skoro jsem vymazala 2 % lidstva.
Michaele, informuj nás.
Jde to docela dobře.
Testy právě složila další várka lidí.
Mezi nimi i Roberto Clemente,
Zora Neale Hurstonová, Tomáš Akvinský...
- Ano! - Súfijský básník z osmého století
Hazrat Bibi Rabia Basri a Clara Pellerová.
Dáma z reklamy proti hamburgerům.
Ta, co říkala: „Kde je to hovězí?“
To je psina.
Hlavní problém je, že potřebujeme více architektů a herců.
Lituji, ale mladí démoni nemají k herectví ten pravý vztah.
Chtěli by hned hrát.
Musí se naučit správně reagovat.
A taky předvídat.
Herectví není jen umění, ale sám život.
Nehoň si triko, rejžo.
Shawne? Co ty?
Začal bych tím, že nový systém stojí za prd
a Michael taky.
Měli bychom to zrušit
a zase všechny mučit.
Všechny mouchy jsme ještě nevychytali, ale systém funguje dobře.
No tak, uznej to.
To nikdy... nikdy, nikdy, nikdy, nikdy...
nikdy, nikdy, nikdy, nikdy, nikdy...
nikdy, nikdy, nikdy, nikdy...
nikdy neuznám.
Já vím, kámo.
POSLEDNÍ KAPITOLA
O 2 242 JEREMY BEARIMY POZDĚJI
- Kolik je hodin? - Nevím.
Fakt?
No jo.
Kdysi, před mnoha Bearimy,
jsem ve tvé přítomnosti
záměrně přestala vnímat čas.
Líbí se mi, když to nevím.
Je 10:42.
Když jsem nahlas řekla, že něco nevím, bylo to divné.
Mně zas přijde divné, když něco vím.
Hodně se lišíme.
Jdu za tátou. Musím to ještě jednou zkusit.
- Zlom vaz. - Díky.
Jsem rozklepaný.
To dáš. Poslední hru o všechno.
Miluju tě a věřím ti.
Díky, tati.
Jdu na to.
Bortles hází... Ano!
MENDOZA TO DOKÁZAL!
- Dokázal jsem to! - Dokázals to!
Trvalo ti to přes 433 000 pokusů,
ale právě jsi odehrál dokonalý zápas ve virtuální NFL!
Dokázals to!
DOKONALÁ HRA
Je to pašák!
Dokázal jsem to.
Tak jo.
- Janet? - Zdravíčko.
Ahoj, Janet. Uvařil jsem večeři.
Vždycky mi vaříš, ale dneska jsem to zkusil.
A moc to nevyšlo.
Tohle jsou špagety.
Vím, že vypadají divně,
ale ukousl jsem si a je to fakt hnus.
Příbory jsem dal tak jako na královském dvoře.
Blízko k talířům.
A taky...
Kruci.
No jo.
Takže...
Chtěl bych mluvit s ostatními.
Mám jim říct, ať sem přijdou?
To ne...
Napadlo mě něco lepšího.
- Nazdar, vy dva. - Ahoj.
Je bezva se tu zase potkat!
Vypadá to přesně jako předtím.
Copak, Jasone? Máš chuť na jogurtovou zmrzku?
Ne.
Chci vám něco oznámit.
Odcházím.
Projdu těmi dveřmi.
Jsi si jistý?
Ano.
Je čas.
Přišlo nám nejlepší
uspořádat párty na rozloučenou.
Budeme jíst a pít, tancovat...
Prostě psina.
No tak, vy jste smutní.
Tváříte se totiž stejně jako mí učitelé,
když jsem se ve třídě hlásil.
Hlavu vzhůru. Budu dýdžej.
House párty. Celou noc.
Jdeme.
To jsou hned dvě špatné zprávy.
Ahoj, Dougu.
- Čau. - Bavíš se?
Zbaštil jsem spoustu kuřete.
Dobře že sis vybral své mladé tělo.
Jo.
Jak se vede?
Jsem v pohodě, Michaele.
A co ty?
No...
Jsem smutný.
Vím, že jsi nejvyvinutější stvoření ve vesmíru,
ale chci ti říct, že klidně můžeš být taky smutná.
Já vím.
Trochu jsem, ale odchází ve správný čas.
Opravdu mi nic není.
Kdyby něco, povíš mi to?
Určitě.
Čágo, jak je?
Teď přijde něco extra.
Má stará taneční parta Dance Dance Resolution!
Naposled to rozbalíme?
To bylo fakt něco.
Na dnešní noc nikdy nezapomenu...
dokud neprojdu těmi dveřmi a nerozplynu se.
Můžu se tě na něco zeptat?
Jak jsi... to poznal?
Neslyšel jsem zvon nebo tak něco.
Jen jsem byl najednou tak klidný
a měl jsem pocit, že mám v plicích stejný vzduch jako všude kolem.
Cítil jsem klid.
Jako když myslíš, že paprička jalapeño bude moc pálit,
ale stejně do ní kousneš a je to tak akorát.
Věř nebo nevěř, ale ten pocit znám. Je super.
No vidíš.
Poradili byste mi?
Bojím se, že na mě Janet zapomene.
Ať se klidně znovu zamiluje. To mi neva.
Když se sem dostane Jason Momoa nebo Lara Croft,
ať se do nich Janet klidně zakouká.
Žádná křeč.
Ale bylo by smutné, kdyby na mě zapomněla.
Tak jsem jí udělal tohle.
Co myslíte?
Nádhera.
Ale ona na tebe nezapomene. Vlastně ani nemůže.
Ví všechno, co se kdy stalo.
A i kdyby na někoho zapomněla, na tebe ne.
Díky.
Měl jsem Jasona v osmnácti.
V mnoha ohledech vychovával on mě tak jako já jeho.
Takže dík. Byl jsi super táta, synu!
Miluju tě, tati.
Jason je nejopravdovější chlap.
I když tady už nikdo opravdový nejsme.
Jsme jako duch Casper.
Což je vtipný, protože my s Jasonem nejsme bílí.
Proč jsou duchové bílí?
Nejsou duchové rasisti?
Chci jen říct, že tě miluju, kámo.
Jsi můj hrdina.
Jsi nejlepší kámoš.
Jsi můj strážce galaxie.
Seď na té lavičce, jak dlouho chceš.
Až budeš připraven, vejdi.
Miluju tě, Janet.
Já tebe taky, Jasone.
Užij si zbytek věčnosti.
Něco jsem ti vyrobil.
Kruci, ztratil jsem to.
- To je dobrý. - Není.
Udělal jsem věcičku, aby sis mě pamatovala,
i když budeš vdaná za Aquamana.
Ztratil jsem ji tady v lese.
- Asi ji snědla kouzelná veverka. - To nic, Jasone.
Nezapomenu na tebe.
Pro mě tu vlastně pořád budeš.
Nevnímám čas tak jako ty.
Žiju všechny životy zároveň.
Vím, jak to myslíš.
Když jsem se zkouřil šalvějí, viděl jsem minulost i budoucnost zároveň.
Pak jsem si čistil zuby kočkou.
Když si na chvíle s tebou vzpomenu, jako bych je prožívala.
Mohla by sis zapamatovat hezké chvíle a zapomenout na ty horší.
Žádné horší nebyly.
Všechny byly dobré.
O 323,6 JEREMY BEARIMY POZDĚJI
Ta vřetena jsou úžasná.
Ten přechod působí skoro jako lidský sval.
Ten dub mi vlastně vnuknul tvar, ještě než jsem začala hoblovat.
Zkosení je úžasné.
Nepůsobí to pak tak masivně, ale pořád je co tvarovat.
Je to jen upravený dánský design.
Ale vaše úprava je originální.
Ta židle je dokonalá.
Už vás nemám co naučit.
Hurá!
Děkuju.
- Janet. - Zdravíčko.
Vyvolej můj seznam, prosím.
Gratuluju.
Příjezdovou cestu jsem vydláždila včera.
Tu taky škrtni.
PŘEKONAT GOOCHŮV REKORD V KRIKETU
Než začneš další projekt,
chtělas, abych ti řekla, až se stane tamta věc.
Už se stalo.
Prošli tím systémem, takže budou trochu jiní, ne?
Doufejme.
Nikdy jsem s rodiči neobědvala.
Jen jsem tiše stála za jejich židlemi,
když jedli humra s Oscarem de la Rentou.
Jsem tu s tebou.
Spolu to zvládneme.
A je to tady.
- Matko, otče, vítám vás... - Zlatíčka!
Moje zlatíčka.
Holčičky moje!
Obě vás tak milujeme!
Strašně moc!
Musíme probrat milion věcí.
Ale nejdřív se vám musíme omluvit.
Strašně nás to všechno mrzí.
- Kristepane. - To jo.
SÁM DOMA
Plyšáky a kytky nám poslali už milionkrát.
Vědí, že si je tu můžeme obstarat samy?
- Krásný obraz. - Díky.
Nikdy by mě nenapadlo, že to řeknu,
ale ta rodičovská láska
už mě začíná nudit.
No jo.
Kdo by to řekl?
Asi vás to už nikoho nepřekvapí, ale...
Jsem připravena odejít.
Herdek. Já to věděl.
- Dokončila jsi všechno na seznamu? - Ano.
Umím zapustit vanu, pilotovat vrtulník, deaktivovat bombu
a zahrát dokonalý čopovaný bekhend.
Mým posledním cílem bylo strávit smysluplně den s rodiči.
A těch už jsem strávila tisícovky.
Cítím se naplněná.
Mám ti připravit večírek na rozloučenou?
Není třeba. Už jsem ho připravila.
Uvařila jsem jídlo, namíchala drinky,
vyrobila všechen nábytek, vymalovala jsem
a vycvičila zvířata.
Šampaňské?
Jistě.
Děkuju, pando.
Se všemi už jsem se rozloučila.
Se sestrou, s rodiči...
Beyoncé a Jay-Z to dost vzalo.
Ale dnešek patří jen nám.
Nerada to říkám, ale rizoto se trochu lepí.
- Fakt? - Ne. Kruci, bylo boží.
Jen tě zkouším přimět, aby ses ještě chvilku zdržela.
Můžu ti něco říct?
Jsi můj vzor.
Nech toho.
Vážně.
Už předtím jsi byla neskutečná. Nikoho takového jsem nepoznala.
A teď dokážeš doslova všechno.
Pokud to tak je, tak jen proto, žes mě inspirovala.
Děsně tě obdivuju.
Tvou sílu, nezdolnost, sebevědomí a taky...
to sexy tělíčko.
Teď schválně mluvíš jako já?
Už tě nemám co naučit.
- Janet. - Zdravíčko.
Přidej na seznam ještě jednu věc.
A teď ji škrtni.
Vím, už jsme se rozloučili. Jako bych tu nebyl.
Jen ti ještě jdu říct,
že jsem sbalil Alexandra Velikého.
I když to byl spíš Alexandr Střední.
Prostě tě děsně miluju. Navždy sbohem.
- Sbohem! - Sbohem.
Obdivuju tvůj rozsah vědomostí.
Já umím být jen architekt.
Posledních 500 Bearimy se učím hrát na kytaru.
Ale umím jen „Hey There Delilah“.
Nač ta skromnost, Michaele?
Jsi nejlepší architekt všech dob.
- Něco o tom vím... - Mým kmotrem byl Frank Gehry.
No jo. Zasloužím si to.
Tahani, budeš mi chybět.
Počkat.
Nechci odejít.
Bezva. Tak tu zůstaň.
Takže slavíme, že tu zůstaneš.
Ne, zůstat tu taky nechci.
Tady jsem skončila, ale tam se mi nechce.
Jiné možnosti nemáš.
Ale mám.
Chci se naučit tvou práci, Michaele.
Chci vytvářet světy v záhrobí.
Tahani, jsi skvělá bytost, ale jsi jen člověk.
- Je to nemožné. - Nesmysl.
Můžu se to naučit jako ty ostatní věci.
Skoro celý život jsem předstírala, že lidem pomáhám.
Takhle bych jim mohla opravdu pomáhat.
Nech mě to aspoň zkusit.
Jinak si nechám zavolat vedoucího.
Jen do něj, Tahani!
Ahoj, Jeffe.
Už se ti to tu pěkně rozrostlo.
No jo, žáby mám pořád rád.
Jednu jsem ti přinesla.
Díky, Tahani. Hoď ji na hromadu.
Moment. Ženě se nikdy nemá říkat, aby se usmívala?
Ale co když pak opravdu zkrásní?
Tím jí pomáhám, ne?
Glenne, Beadie, to je naše nová stážistka Tahani.
Tahani! To je bezva.
Neviděl jsem tě, co jsem se rozprsknul.
Nepotřísnil jsem tě slizem?
Trochu, ale od té doby už uplynula spousta slizu.
Chtěla bych se tu všechno naučit.
Začnu v nejnižší pozici a zkusím se vypracovat.
Apropó, dá si někdo šálek antihmoty?
Jasně, mně s neutriny bez mléka.
Hned to bude.
Díky za všechno, Michaele.
Není zač.
Přinesl jsem ti dárek k nástupu do práce.
Až tu budeš velká šéfka,
snad nebude vadit, když se pochlubím, že tě znám.
Chlubit se slavnými přáteli je trochu faux pas, Michaele.
O 661,7 JEREMY BEARIMY POZDĚJI
„Něco morálně ospravedlnit, to je nekonečný úkol.“
Zvládla jsem to.
Zabralo mi to 2 000 Bearimy, ale konečně jsem to dočetla.
Srágoro! Byl to nekonečný úkol, ale dala jsem to!
- Gratuluju. - Díky. Co čteš ty?
Da Vinciho kód.
- Fakt? - Po tisícovku životů
jsem četl ty nejobtížnější texty. A mou poslední vášní
je brak!
Myslíš, že bych byl dobrý symbolog?
- Pokud by to bylo zaměstnání. - Jo.
Jsi rozkošný. Pojď, musíme na večeři.
Nechápu, jak upekla tuhle pizzu.
Když jsem Tahani prvně v životě potkala,
cpala šperky do prodejního automatu.
Ale když je teď architektka, měla by použít můj nápad.
Solárko a karaoke v jednom.
Jo.
Čím víc se do písničky položíš, tím víc se opálíš.
Jsem tak ráda, že vás dvě ten systém nezměnil. Jste pořád paka.
Jako dezert si musíme dát tiramisu.
Chidi Anagonye si vybírá, jako by se nechumelilo.
Čeho jsem se to dožil. Vlastně nedožil.
Jasně. Jsme totiž všichni mrtví!
To byla psina.
Jo. S nima je vždycky švanda.
Kdykoli si s nimi vyjdeme.
Mluvila jsem s mamkou. Pozdravuje tě.
A taky se konečně naučila vyslovovat jméno tvé mámy.
To je prima.
Jo, posledně si z toho utahovali.
- Pamatuješ? - No jasně.
Shakespeare odešel.
- Fakt? - Jo.
- Každý o tom mluví. - Možná je to dobře.
Posledních 4 000 her bylo mnohem horších než ty, co psal zaživa.
Viděl jsi Hamleta 2: Blít, či neblít?
Nevadí, když půjdeme domů?
Jsem utahaný.
Jasně.
Nachystám se do postele.
Bezva, jdu se projít. Hned jsem zpátky.
Prima.
- Michaele! - Skvělé, že jdeš.
Je to dobrý text?
Přestaň. Je to hrůza.
Máme problém. Chidi asi chce odejít.
Fakt?
Řekl, že je připravený?
To úplně ne, ale blíží se to. Já to poznám.
Musím to nějak provětrat. Dát tomu jiskru.
- Janet? - Zdravíčko.
Myslím, že Chidi je skoro připraven odejít.
Musím ho tu udržet.
Mohla bys mi udělat postel jako obrovskou pudřenku
a sexy akademický talár, který se dá jíst?
Podle mě by to chtělo něco duchovního.
Když se zadaří, bude brát jméno Boží nadarmo.
V posteli. Počkat, jak to myslíš?
Promiň, ale jestli chce Chidi odejít,
asi už nadešel jeho čas.
Ale on to neřekl.
To je jeho klasická šedá zóna.
Musíš mu připomenout, čím je tohle místo úžasné.
Pamatuješ, kam nás vzal po prvním měsíci?
Bezva nápad! Janet, vyvolej tu scénu.
Má to být v té největší slávě?
Ne. Poprvé tam byl jako vysokoškolák.
Ať to vypadá přesně tak, jako když si to tam zamiloval.
A taky mi přibal ten jedlý talár. Pro jistotu.
Hotovo.
Překvápko. Dáme si výlet.
- Výlet? Teď? - Jo.
Ne jen tak ledajaký. Jen my dva. Jdeme.
Můžu si převlíct pyžamo?
To udělají dveře. Pojď!
- Pojď! Jen pojď! - Tak jo.
No páni, Eleanor.
Že jo? Děsně dlouho jsme tu nebyli.
Atény. Tohle město mi vždycky vezme dech.
Povídej a přeháněj. Co o něm víš?
Minule jsem tě
totiž moc neposlouchala.
Tak jo.
To je Akropolis.
A tohle je Pnyx.
Shromažďovaly se tu tisíce Atéňanů,
aby poslouchali diskuse o zákonech tohoto města.
Ty se konaly zrovna tamhle.
Přímo tady se zrodila demokracie.
To je prima,
ale jak asi víš, jsem tak trochu filozofka.
Kde bych našla největší chytrolíny?
Sókratés, Aristotelés, Platón a Diogenés
se scházeli tady, na agoře.
Byli jako Avengers s mozkovými super schopnostmi.
Já vím, moc povídám. Ale to se dalo čekat, ne?
Líbí se mi, jak si to užíváš.
Ale mám otázku.
Není ujetý, že si staré Řeky představuju jako sexy týpky?
Aristotelés je pro mě vousatý John Stamos.
- Pro mě vlastně taky. - Takže se shodnem. Bezva.
Jakže se to jmenuje? Kouluvri?
Koulouri. Nic jiného jsem tu tenkrát nejedl.
Baví mě představa, jak tu mladý Chidi Anagonye
čte, šprtá, baští koulouri
a proniká do aristotelovské etiky.
To je... dost přesné.
Ve dvaceti jsem do toho byl fakt zažraný.
Byl to výjimečný výlet. Díky.
Vrátíme se?
Ještě jsme neskončili.
Další super výlet. Janet.
Zdravíčko. Baví tě to, Chidi?
Jo, ale ještě jsme neskončili.
Pokračujeme na cíl číslo dva. Pamatuješ?
Jistě.
Tudy, prosím.
No panečku.
- Paříž. - No jasně.
Mé nejoblíbenější město. A vybralas ideální počasí.
Je zataženo a zima. Ideální na čtení u krbu.
Tos mi naznačovala?
Myslela jsem zábavní park, ale tohle je mnohem lepší.
Když jsem tu bydlel, denně jsem sem chodil.
Pokaždé jsem si sedl jinam,
abych mohl s jistotou říct, že jsem seděl tam,
kde Jean-Paul Sartre,
Simone de Beauvoirová, Richard Wright, Brecht, James Baldwin...
Máme moře času, zlato.
Posaď se do židle vyhřáté historií.
Eleanor, vím, o co ti jde.
Jen chci být super kámoška.
Pojďme se projít.
Takže, Eleanor...
Miluju tě...
- strašně moc... - Herdek.
Ale musím jít.
Ale nemusíš.
Nemusíš odejít a nechat mě tu.
Nechci tě tu nechat. Jen přišel... můj čas.
Cítím to, co popisovali ostatní,
ten klid v duši.
Ale ten pocit máš jen chvilku.
Co když ti ostatní moulové jen nepočkali,
až ten pocit přejde?
Můžeš strávit další miliardu Bearimy
ve virtuální Evropě se svou super holkou.
Není to jen chvilka.
Mám ten pocit už delší dobu.
Pamatuješ, jak jsme byli s rodiči?
Moje máma tě na rozloučenou políbila.
Na tváři ti zůstala rtěnka a tvá máma ji setřela.
Nevím proč, ale...
to byla ta chvíle.
Nechtěl jsem ti to říct, protože...
- Prostě tak. - Ne, to nemůže... být pravda.
Jason je pryč...
Tahani tu má práci a já ještě nechci odejít.
Když odejdeš, zůstanu tu sama.
Celý život jsem si říkala,
že mi samota vyhovuje, ale je to lež.
Baví mě být s tebou.
Dobře. Tak ještě neodejdu.
- Vážně? - Jo, nepůjdu.
Dá se dělat spousta věcí.
Zůstanu.
Vzhůru do lunaparku?
Není třeba. Chidi neodejde.
Co bys rád? Proměníme se v ptáky a poletíme k Notre Dame?
Budeme z vršku Eiffelovky
házet balóny s vodou na imaginární turisty?
Cokoli chceš.
Tak se osprchujeme a zajdeme na večeři do nóbl restaurace.
Dáme si víno za milion,
i když bude chutnat jako laciné čúčo.
A na pokoji ve Four Seasons
si pustíme reality show o paničkách z města XY.
Prima.
Jen se projdu svou starou čtvrtí.
- Sraz v restauraci? - Jo.
Dobře.
Tak copak tu mají?
„Doslova cokoli, co si představíš.“
Na co myslíš?
„Něco morálně ospravedlnit, to je nekonečný úkol.“
Myslela jsem na tuhle větu.
Tu si chceš dát k večeři?
Můžeme jíst slova? Ptal jsem se Janet...
Ne, to je poslední věta ze Scanlonovy knihy. Pamatuješ?
Tvrdí, že máme hledat pravidla,
která by ostatní měli přijmout. A nakonec píše,
že hledání těch pravidel trvá věčnost.
Navrhla jsem pravidlo, že Chidiové nesmí odejít,
protože by Eleanory byly smutné.
A můžu to dělat věčně.
Svištět vesmírem a ukazovat ti super věci,
ale stejně bych neospravedlnila to, že musíš zůstat.
To pravidlo je totiž sobecké.
Musím tě nechat jít. Dlužím ti to.
Smutek mi nikdy moc nešel.
I proto, že mi máma řekla, abych nebyla smutná.
Ale tohle je smutné.
Co třeba citát z Johna Locka
nebo špetku kantovské moudrosti? Nepodělíš se?
Tyhle dva zajímala hlavně pravidla.
Pro duchovnější věci musíš víc na východ.
Beru cokoli. Mluv.
Představ si vlnu... v oceánu.
Můžeš změřit její výšku.
Vidíš, jak se v ní odráží slunce a jak se pohybuje.
Prostě vidíš, že je to vlna.
Ale pak se rozbije o pobřeží... a je pryč.
Ale ta voda tam pořád je.
Vlna je pro vodu jen určitá forma existence,
kterou na chvilku přijme.
Tak buddhisté vnímají smrt.
Vlna se vrací do oceánu...
odkud vzešla
a kam patří.
- To není zlé, buddhisté. - Si piš.
Nic z toho není zlé.
Udělej pro mě ještě něco.
Rozloučíme se teď.
A odejdi, než se probudím.
Seď na té lavičce, jak dlouho chceš.
A až budeš připraven, vejdi.
Jsem připraven.
Jejda. Vrátila ses.
Jasone?
No jo.
Ale... jak... proč...
To je vtipný příběh.
Víš, jak jsem ti něco vyrobil
a nemohl jsem to najít v kapse?
Pak jsem to našel ve druhé kapse.
Ale to už jsi byla pryč.
Chtěl jsem ti to tu nechat, ale bál jsem se,
že to zbaští ta kouzelná veverka. Tak jsem tu na tebe čekal.
Občas přišla jiná Janet, ale já věděl, že to nejsi ty.
Ale od té doby uplynulo 1 000 Bearimy.
Já vím. Ale chtěl jsem tě zas vidět.
Čekání bylo vlastně snadné.
Jen jsem klidně seděl a myslel na všechno možné...
Na tebe a na nekonečnost vesmíru.
Trochu jako mnich.
Jak to myslíš?
Sluší ti to, holko neholko.
Chidi, počkej.
O 3,22 JEREMY BEARIMY POZDĚJI
Zahoďte účetní knihy, nesu vám koblihy!
Tady nikdo není?
Kruci, čekal jsem aplaus.
Ahoj, zlatíčko. Tys nedostal vzkaz?
Ne. Proč? Schůzka odpadá?
Ano, navždy. Radu jsme rozpustili.
- Cože? - Už ji nepotřebujeme.
Váš systém funguje skvěle.
Testy skládají miliony lidí.
Vicky je super školitelka. Všechno klape.
Ano... Počkat.
Jak vůbec víme, že je to ten pravý systém?
Co když měl Shawn pravdu?
Třeba stojí za prd a měli bychom začít znovu.
Klídek. Nestresuj se.
Bav se. Víš, co jsem nedávno objevila? Podcasty.
Jsou jich miliardy a pořád přibývají.
Hybaj! Jdu si poslechnout podcast o tom, jak se učí škeble.
To bude žúžo.
Miluju tě.
Nemusíš na to nic říkat.
Vím, jak těžko vyjadřuješ své pocity...
Taky tě miluju.
Ťuky ťuk.
Čau.
Můžeme si chvilku promluvit?
Jasně. Dereku?
Ano, Mindy? Co pro tebe může Derek udělat?
Chceme si s Eleanor promluvit, tak se odeber do své zóny.
To je Derek?
Mindy Dereka restartovala více než 151 milionkrát.
Derek je nyní jedním bodem v prostoru,
ale zároveň obsahuje celý vesmír.
Derekův nexus nemá rozměry.
Moment Derekova stvoření
a moment, kdy celý vesmír shoří,
jsou jeden a tentýž moment.
Lezeš mi na nervy!
Dáš si pivo?
Tak takhle trávíš dny?
Hledáš věc, která by tě naplnila?
No jo.
Myslela jsem, že to souvisí s mými rodiči a přáteli.
Ale teď mám dojem, že je to něco jiného.
Možná jsi to ty.
Má poslední mise
je přesvědčit tě, aby ses nechala otestovat naším systémem.
Když jsem tě prvně potkala,
říkala jsem si: „Tak téhle holce rozumím.“
Naprosto nezávislá samotářka, která ví, co chce.
- Kokain a masturbaci. - Jo.
Jasně. Ale vlastně myslím, že jsi to, co bych byla,
kdybych nepotkala své přátele.
V nejhorším případě jsem mohla dopadnout jako ty. Bez urážky.
To mě neurazilo. Ale já jsem takhle spokojená.
A já právě myslím, že nejsi.
Mohlo by to být lepší.
Pokud jsme si fakt tak podobné, věř mi,
že tě čeká větší štěstí,
když navážeš vztah s dalšími lidmi.
A myslím, že to víš.
Řeklas mi o mém vztahu s Chidim.
Ukázalas mi tu nahrávku a řekla, že nám fandíš.
Pořád ti na lidech záleží.
Já nevím, starostlivost je hrozná dřina.
Už děsně dlouho se starám jen o sebe.
Asi nedokážu vložit svůj osud do rukou někoho cizího.
Čekala jsem, že to řekneš.
Ahoj, krásko.
Eleanor!
A Mindy St. Claireová! No to mě podrž!
Co tu děláte?
Pokouším se Mindy přesvědčit, aby prošla naším systémem.
Trochu se bojí, kdo jí ten test vytvoří.
Už nic neříkej. Beru to.
Fakt? Už jsi zaškolená?
Ještě ne, ale nebude to dlouho trvat. Shawne?
Myslím, že Tahani už bude brzy zaškolená.
Znělo to zlověstně? To jsem nechtěl. Bylo to upřímné.
Síla zvyku.
Myslím, že Tahani už bude brzy...
Sklapni, Glenne!
Super. Vrať se k pohodovému životu s létající Derekovou hlavou.
A až Tahani zaškolí, vstoupíš do systému
a Tahani ti vytvoří test.
Klidně. Aspoň bude změna.
Díky, že ti nejsem úplně buřt.
Mně na sobě totiž nezáleží. A je hezké, že někomu jo.
Jsem ráda, že jsem tě natočila při sexu.
Já taky.
Seď na té lavičce, jak dlouho chceš.
A až budeš připravena, vejdi.
Bezva, já už totiž připravena jsem.
Jsem připravena.
Ještě ne.
Sakra, Janet. Co se to děje?
Měla bych být připravena, a nejsem.
Ale já ano.
- Michaele, co to děláš? - Procházím těmi dveřmi.
Už nemám pro co žít. Jsem naplněný.
Asi jsi něco nedomyslel.
Ale domyslel.
Prostoupil mě takový klid...
Sbohem.
Prošel jsem špatně?
Moment, ještě jednou...
Bude to vypadat hloupě, ale asi to zafunguje...
Co to děláš, Michaele?
Vracím svou esenci do vesmíru, krucinál.
Jo. To je ono.
Jdu na to. Už to funguje.
Funguje to. Sbohem!
Když se díváte, tak to nefunguje. Nedívejte se!
Ty dveře nejsou pro tebe.
Herdek, proč ne? Vždyť jsem je vynalezl.
Tohle stojí za prd!
Vy to můžete zabalit, ale já tu musím trčet navěky.
To je fér?
Už to mám!
Eleanor, pojď sem.
Propašuješ mě tam na zádech.
- Ne. - Michaele.
Michaele, ne!
Michaele! Tak jo, pojď se mnou.
Ohnivé olihně jsou těžké!
- Jo. - Promiň.
Přicházejí noví a noví lidé.
Tahani tu pořád je. Co kdybyste spolu udělali
- pár posmrtných čtvrtí? - To už mám za sebou.
50 Bearimy jsem dělal čtvrti pro nové rezidenty.
Ale když navrhneš tu nejlepší, pak už to není ono.
Bavilo mě to tu, ale Jason je pryč, Chidi taky.
I Doug Forcett už prošel těmi dveřmi.
Asi to tak bylo lepší. Děsně tu pařil.
Tak se tu holt budu navždy motat
a řešit různé prkotiny jako smutný důchodce.
Janet mi vykouzlí železářství,
abych si mohl koupit imbus, který vlastně nepotřebuju.
Fantasmagorie!
Tvůj plán je podle mě fantasmagorie!
Přijde mi to jako skvělý plán a vám určitě taky.
- Zakládá to špatný precedens. - Ale!
Nikdo jiný to chtít nebude. A když bude,
řeknete mu: „Jasně, zachraň všechny duše ve vesmíru,
a můžeš jít.“
A uvažte,
že když to uděláte, všech se nás jednou provždy zbavíte.
To je lákavé. Jste děsně otravní.
Zachránili jste sice vesmír a tak, ale ten tvůj tón...
Hrůza.
Já vím.
Michaele, pojď dál.
Všechny mé pozemské věci!
Stará bowlingová koule.
Nazdar, sponky na papír!
Čemu za to vděčím?
Trvalo mi, než jsem na to přišla.
Ale trklo mě to, když ses snažil projít těmi dveřmi.
Nebudeš mít klid, dokud nedostaneš to, po čem toužíš.
Takže budu... Budu...
Ano, Pinocchio. Budeš skutečný kluk.
Soudkyně mi povolila udělat z tebe člověka.
Sbohem, ohnivá olihni.
Vítej, šedovlasý elegáne.
Eleanor! Propáníčka!
Víš jistě, že to chceš udělat?
Prožiješ tam...
nějaký čas, pak opravdu umřeš,
podstoupíš posmrtný test, kde posoudí úplně všechno.
To si alespoň myslíme.
Zatímco tam budeš, všechno se může změnit.
Třeba se Shawn vzbouří, nebo se systém změní.
Nebudeš vědět, do čeho jdeš.
Právě proto mě to láká.
Nebudu si jistý, co se mnou po smrti bude.
Nic lidštějšího neexistuje.
Kromě posílání SMS, že už jsi na cestě,
i když jsi nevytáhl paty z domu.
Děkuju, Eleanor. Děkuju.
Nemáš vůbec zač.
- Ahoj, Mikeu. Kampak? - Na Zem.
Po letech. Tady máš ovladač na zpáteční cestu.
Není třeba. Nebudu se vracet.
Tak jo.
Hodně štěstí.
Děkuju.
Něco pro tebe mám.
Je skutečná!
To je skutečná žába!
To si piš.
Děkuju.
A mám pro ni skvělé jméno.
Hopsalka.
Myslel jsem, že...
No nic.
Ahoj, Hopsalko.
Tady máš řidičák a kartičku pojišťovny.
Založila jsem ti účet.
Máš tam dost peněz, abys nehladověl,
ale ne tolik, aby sis vyskakoval.
Děkuju, Janet.
Co nejdřív si tam zajdi k doktorovi.
A nejez slané. Musíš si hlídat tlak.
Teď máš v žilách krev.
Neboj. Poradím si.
Já vím. Jen mám starost.
Nevidíme se naposled.
Uvidíme se, až se vrátím.
Dobře.
Kdyby sis půjčoval auto, neplať pojištění, je to podfuk.
To je panečku hic.
Ale bez vlhkosti.
Jak jsem říkala, seď na té lavičce, jak dlouho chceš.
A až budeš připravena, vejdi.
Nezdržíš se chvilku?
Margaritu?
Jak jinak?
Jaké tři nejlepší momenty jsi s námi zažila? Tedy nezažila.
Když jsi nám řekla, že bychom měli pomoct ostatním lidem.
Když jsme se opravdu dostali na Dobré místo.
A spojených osm milionů polibků od Jasona.
Fakt dobře líbal.
To věřím.
Co asi dělá Michael?
Asi totéž, co každý člověk.
Tři, dva, jedna...
Má dobré dny.
Šťastný nový rok!
I špatné dny.
Manželka se z toho dostane.
Zdejší nemocnice jsou výborné.
Má pár přátel.
Ty jsi ale hodný, Jasone.
A pár lidi, které nemůže vystát.
JSEM V BARU. JSI TADY?
UŽ JSEM NA CESTĚ
Učí se některé věci, úplně sám.
Snad se naučí požádat o pomoc, až ji bude potřebovat.
NAUČTE SE HRÁT NA KYTARU NA VĚKU NEZÁLEŽÍ
Ten akord zmáčkněte takhle.
Netušíte, jak dlouho jsem nad tím dumal.
No jo, každý potřebuje učitele. Zkuste to znovu.
Občas něco zvorá, zkusí to zas, zas to zvorá,
něco se nepovede a něco jo.
Tak to dělá každý.
- Na Michaela. - Na Michaela.
Co myslíš, že se stane za těmi dveřmi?
To je jediná věc ve vesmíru, kterou nevím.
Já taky ne.
Vlna se vrátí do oceánu.
A co s ní oceán provede, můžeme jen hádat.
Ale velmi moudrá ne-robotka mi kdysi řekla:
„Tajemství je největší radost.“
Můžu tu zůstat, dokud neodejdeš?
Až řekneš to, co jsem tě učila.
Nechci, abys prošla posledními dveřmi na pokraji existence,
ale ráda se dívám, jak odcházíš.
To je ono.
Tohle mi omylem přišlo poštou. Myslím, že je to vaše.
Moc děkuju.
Asi vím, co to je.
Propána.
BONUSOVÁ KARTIČKA POJIŠŤOVNY
MICHAELE REALMANE, GRATULUJEME!
No tohle. Děkuju. Moc děkuju.
To nic. Žádný problém.
To bych ještě vylepšil.
Příteli, tohle vám řeknu z celého srdce
a s veškerou moudrostí vesmíru.
Žádná křeč.
Prima.
Překlad titulků: Jakub Ženíšek