EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Försök nr 803 av mitt nya projekt.
Den här gången ska jag lyckas.
Jag är redo.
Nu kör vi.
"Marshmallowkatten är underbar"?
Skrev jag så? Det är meningslöst.
- Janet. - Hejsan. Hur går låtskrivandet?
Jag är helt vilsen, och jag klarar inte det där dumma E-ackordet.
Vill du ha en magisk gitarr som spelar själv?
Det är den vanligaste önskningen från män över 50 här.
Nej. Poängen är att lära sig göra saker
utan efterlivsmagi.
Fast kanske sen. Jag vet inte. Vi får se.
Vi måste gå. Vi blir försenade.
Vart tar tiden vägen?
Allt det här går tillbaka till raden i professor Mays bok:
"Dödlighet ger mening åt livet och moral hjälper oss att hitta den meningen."
Vänta, står det inte:
"Moral ger mening åt det som händer i våra liv."
Ändra dig, nolla.
Chidi Anagonye,
som bokstavligen designade efterlivet, vet vad han pratar om.
Jag är rätt säker, eftersom det är min bok.
Ja, professor May, du har nog rätt om vad du skrev.
Han borde ändå se efter själv.
Okej, allihop. Vi ses här nästa vecka.
Professor Hieronymi ska undervisa om spårvagnsproblemet.
Ta med poncho. Det blir kladdigt.
Är du redo, Chidi?
Hej, Jeff. Samlingen har växt.
Verkligen. Nu har jag 322 grodsaker.
Trehundratjugotre. Jag fick en till!
Han går verkligen igång på grodor.
Han har sin grej.
Då börjar vi mötet med Ledningen för efterlivsangelägenheter.
Rappa på, är ni snälla. Jag har just börjat se om The Leftovers.
När jag fick veta att Carrie Coon inte blev nominerad
raderade jag nästan ut 2 % av mänskligheten.
Michael, en uppdatering.
Allt går ganska bra.
En ny kull människor klarade just sina prov.
Bland de mer kända som kom in, Roberto Clemente,
Zora Neale Hurston, Thomas av Aquino...
- Ja! - Den sufistiske 700-talspoeten
Hazrat Bibi Rabia Basri och Clara Peller.
Hon med "Var är köttet?"
"Var är köttet?"
Så det var kul.
Vårt största problem är att vi behöver fler arkitekter och skådespelare.
De här yngre demonskådespelarna har tyvärr ingen hängivenhet.
De tror att de bara kan sätta igång.
De måste lära sig att agera är att reagera.
Och att reagera är att för-agera.
Och för-agera är helt enkelt att vara.
Okej, bre inte på så mycket, va?
Shawn? Låt höra.
Jag vill säga direkt att det nya systemet suger
och Michael suger
och vi borde spola det här
och återgå till att plåga alla.
Det finns barnsjukdomar, men systemet är bra och det fungerar.
Kom igen, medge det.
Jag kommer aldrig... nånsin, nånsin...
...nånsin, nånsin, nånsin...
...nånsin, nånsin...
...nånsin att medge det.
Jag vet, kompis.
SISTA DELEN
2 242 JEREMY BEARIMYS SENARE
- Vad är klockan? - Jag vet inte.
Säkert?
Ja.
En gång, för hundratals Bearimys sen
stängde jag av min förmåga att veta tiden
överallt i universum när vi är tillsammans.
Jag gillar att inte veta.
Klockan är 10.42.
Förlåt, att säga högt att jag inte visste nåt kändes konstigt.
Och jag som känner mig konstig när jag vet nåt.
Vi är väldigt olika.
Jag måste möta min pappa. Jag försöker en gång till.
- Lycka till. - Tack.
Jag flippar ut.
Du klarar det. En gång till för alla kulorna.
Jag älskar dig och tror på dig.
Tack, pappa.
Okej, då kör vi.
Bortles kastar... ja!
MENDOZA GÖR DET!
- Jag lyckades! - Du lyckades!
Det krävdes över 433 000 försök,
men du kastade perfekt, precis som Madden!
Du lyckades!
INGA MISSAR
Så ska det se ut, min pojke.
Jag lyckades.
Okej.
- Janet? - Hejsan.
Hej. Jag har lagat middag.
Du lagar jämt mat åt mig så jag ville göra det.
Ärligt talat gick det inget vidare.
Det här är spagetti.
Det ser konstigt ut, jag vet,
men jag tog en tugga, och det smakar faktiskt rätt illa.
Och jag la ut besticken precis som kungligheter gör.
Nära tallrikarna.
Och...
Jämrar.
Ja.
Så...
...jag behöver prata med alla.
Ska jag be dem komma hit?
Nej, jag...
Jag hade en bättre idé.
- Hej, ni två. - Hej.
Så kul att träffas här!
Ni har återfört det till hur det såg ut förut.
Vad inspirerade dig? Är du sugen på yoghurtglass?
Nej.
Jag har nåt att säga.
Jag sticker.
Jag går ut genom dörren.
Är du säker?
Ja, det är jag.
Det är dags.
Vi tänkte att det var bäst
att samla alla till en sorts farvälfest.
Vi ska äta och dricka och dansa...
Kul.
Okej, vänner, ni är ledsna.
Jag vet, för ni har samma ansiktsuttryck som mina lärare
när jag räckte upp handen.
Men nu ska vi vara glada. Jag ska vara DJ.
Vi ska spela EDM hela kvällen. Kom.
Kom.
Nu är jag ledsen för två saker.
Hejsan, Doug.
- Hej. - Har du kul?
Jag har ätit jättemycket.
Tur att du valde en ung kropp.
Ja.
Hur är det med dig?
Jag mår okej.
Och du?
Tja...
...jag är ledsen.
Jag vet att du är den mest avancerade varelsen i universum,
men du ska veta att även du har rätt att vara ledsen.
Jag vet.
Och jag är lite ledsen, men jag vet också att det är dags för honom att gå.
Jag klarar mig. Jag lovar.
Kom och prata med mig i annat fall.
Jag lovar.
Hur mår ni ikväll?
Vi har nåt alldeles särskilt ikväll.
Min gamla dansgrupp, Dance Dance Resolution, är här!
Ska vi köra hårt en sista gång?
Det där var härligt.
Jag ska aldrig glömma den här kvällen...
...förrän jag går genom dörren och blir upplöst.
Får jag fråga en sak?
Hur... visste du?
Jag hörde inte en klocka ringa eller nåt.
Jag fick bara en stilla känsla,
som om luften i lungorna var densamma som luften utanför kroppen.
Det var fridfullt.
Ni vet när man tror att jalapeñochips är för kryddstarka,
men man smakar ändå och märker att de är perfekta?
Den känslan är bekant för mig. Den är helt underbar.
Då förstår du.
Får jag be om ett råd?
Jag är rädd att Janet ska glömma bort mig.
Det gör inget om hon blir kär i nån annan.
Om Jason Momoa eller Lara Croft, Tomb Raider kommer in
och Janet säger: "Den vill jag ha!"
Det är helt okej.
Men det vore trist om hon glömmer mig.
Så jag gjorde det här åt henne.
Vad tycker ni?
Det är jättefint.
Men hon glömmer dig inte. Det är bokstavligen omöjligt.
Hon minns allt som nånsin hänt.
Även om hon kunde glömma nån, skulle hon aldrig glömma dig.
Tack.
Jag var 18 år när jag fick Jason.
På många sätt har Jason uppfostrat mig lika mycket som jag honom.
Så tack, min pojke, för att du var en sån bra pappa!
Jag älskar dig, pappa!
Jason är den mest äkta jag vet.
Alltså, ingen av oss är ju äkta längre.
Vi är ju alla spökfigurer eller nåt.
Vilket är lustigt, för Jason och jag är inte vita.
Varför är spöken jämt vita?
Jämrar, är spöken rasistiska?
Vad jag försöker säga är: "Jag älskar dig, polarn.
Du är min hjälte,
min bäste vän,
och du vaktar Minshew."
Sitt på bänken så länge du vill.
När du är redo, går du igenom.
Jag älskar dig, Janet.
Jag älskar dig med, Jason.
Ha det så bra resten av evigheten.
Jag har gjort nåt åt dig.
Jämrar, jag tappade det.
- Det gör inget. - Jo, det gör det.
Jag gjorde en sak för att du skulle minnas mig
även när du är gift med Aquaman.
Och jag tappade den i skogen.
- Nån magisk ekorre åt nog upp den. - Det är okej.
Jag glömmer dig aldrig.
För mig kommer du aldrig att riktigt försvinna.
Jag upplever inte tiden på samma sätt som du.
Jag lever liksom i alla tider samtidigt.
Jag vet vad du menar.
Jag rökte salvia en gång och såg det förflutna och framtiden samtidigt.
Och försökte borsta tänderna med katten.
För mig är minnen av stunder med dig samma sak som att uppleva dem.
Kan du glömma det dåliga och bara minnas det glada?
Det fanns inget dåligt.
Allt var bra.
323,6 JEREMY BEARIMYS SENARE
Vilka fina stolskarmar.
Övergången har nästan ett slags muskulatur.
Ekträet visade mig formen innan jag hann ta fram skavhyveln.
Den snedslipade kanten är fin.
Stolen känns lättare, men man har gott om trä att karva.
Det är bara en modifierad dansk modell.
Men du gav den din egen stil.
Jag har aldrig sett en bättre stol.
Du är fullärd.
Hurra!
Tack.
- Janet. - Hejsan.
Ta fram listan, tack.
Gratulerar.
Jag reparerade uppfarten igår.
Så bocka av det också.
Innan du börjar på nästa projekt,
du bad mig säga till om en viss sak hände.
Det har hänt.
De har gått igenom systemet, så de är väl lite annorlunda nu?
Förhoppningsvis.
Jag har aldrig ätit lunch med mamma och pappa,
bara stått tyst bakom deras stolar
medan de åt hummer med Oscar de la Renta.
Jag finns här.
Vi klarar det ihop.
Då var det dags.
- Mor, far, välkomna till... - Mina älsklingar!
Mina älsklingar.
Mina flickor!
Vi älskar er båda så mycket!
Så mycket!
Vi har massor att prata med er om.
Men först och främst ber vi om ursäkt.
Vi kommer att ångra oss i evighet.
- Jösses. - Jag vet.
ENSAM HEMMA
Den miljonte gången de skickar teddybjörnar och blommor.
De förstår inte att vi kan skaffa sånt själva.
- Så fint. - Tack.
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det här,
men jag börjar tröttna på
mammas och pappas kärleksförklaringar.
Ja.
Är det inte märkligt?
Det kanske inte är en överraskning för nån av er, men...
...jag är redo att gå.
Jädrar. Jag visste det.
- Har du gjort allt på listan? - Ja.
Jag har lärt mig installera ett badkar, flyga helikopter, desarmera en bomb,
göra ett perfekt backhandslag i tennis.
Mitt sista mål var en meningsfull dag med mina föräldrar,
och nu har jag haft tusentals.
Jag känner mig komplett.
Ska jag ordna en farvälfest för dig?
Behövs inte. Jag gjorde det själv.
Jag har fixat mat och drinkar,
gjort möblerna, målat om väggarna
och tränat alla djuren.
Champagne?
Gärna.
Tack, panda.
Och jag har sagt farväl till alla andra i mitt liv.
Min syster, mina föräldrar...
...Bey och Jay, som tog det mycket hårt.
Ikväll är det bara vi.
Jag måste tyvärr säga att din risotto var lite klibbig.
- Var den? - Nej, den var jättegod.
Jag försöker bara hitta ett sätt att få dig att stanna ett tag till.
Får jag säga en sak?
Du är min förebild.
Lägg av.
Jag menar det.
Du var redan den mest imponerande personen jag nånsin mött,
och nu kan du precis allt.
I så fall är det för att du har inspirerat mig.
Jag beundrar dig så mycket.
Din styrka, din tuffhet, din självkänsla, och dessutom...
...har du en ursnygg kropp.
Besegrade du mig med mina egna medel?
Jag har inget att lära dig.
- Janet. - Hejsan.
Ett mål till att lägga till listan.
Bocka av det.
Vi har redan sagt farväl, jag vet.
Jag måste bara träffa dig en sista gång,
för jag har just haft sex med Alexander den store.
Det var snarare Alexander okej.
Jag älskar dig, farväl för alltid.
- Hej då! - Hej då.
Jag beundrar bredden på ditt kunnande.
Jag kan bara vara en sak: arkitekt.
De senaste 500 Bearimys har jag försökt lära mig spela gitarr.
Jag har just lärt mig "Hey There Delilah".
Var inte så anspråkslös.
Du är säkert den störste nu levande arkitekten.
- Jag borde veta... - Frank Gehry är min gudfar.
Okej. Det där förtjänade jag.
Tahani, jag kommer att sakna dig.
Vänta.
Jag vill inte gå.
Bra. Så stanna.
Nytt party. Ett stann-party.
Nej, jag vill inte stanna heller.
Jag är färdig här, men jag vill inte dit.
Det är dina enda alternativ.
Nej.
Jag vill lära mig det du kan, Michael.
Jag vill bli en arkitekt och designa efterliv.
Tahani, du är en underbar person, men du är en person.
- Det är omöjligt. - Nonsens.
Jag kan lära mig, precis som jag lärde mig allt annat.
Hela livet har jag låtsats hjälpa andra.
Som arkitekt kan jag göra det på allvar.
Låt mig försöka.
Tvinga mig inte att prata med din chef.
Så ska det låta!
Hej, Jeff.
Det börjar bli mycket nu, va?
Ja. Men jag älskar grodor, så det är häftigt.
Jag tog faktiskt med en till.
Tack, Tahani. Släng den på högen.
Vänta lite. Får man aldrig be en kvinna att le?
Hon kanske vore sötare om hon log?
Hjälper jag henne inte?
Glenn, Beadie, det här är er nya praktikant, Tahani.
Tahani! Jättefint.
Jag har inte sett dig sen jag exploderade till gegga.
Jag skvätte väl inte ner dig?
Jo, men det är gegga under bron nu.
Jag vill i alla fall lära mig allt.
Jag ska börja på botten och jobba mig upp.
Förresten, vill nån ha en mugg antimateria?
Gärna, jag vill ha min med laktosfria neutriner.
Ska bli.
Tack för allt, Michael.
Ingen orsak.
Här är en liten present för första dagen på jobbet.
När du har blivit stor här,
är det okej om jag skryter över att jag känner dig?
Kändissnobberi är lite taktlöst, men gör det om du måste.
661,7 JEREMY BEARIMYS SENARE
"Att utarbeta villkoren för moraliskt försvar är ett arbete utan slut."
Jag lyckades.
Det tog mig 2 000 Bearimys, men jag läste äntligen ut boken.
Loser! Att läsa dig var ett arbete utan slut, men jag lyckades!
- Grattis, raring. - Tack. Vad läser du?
Da Vinci-koden.
- Verkligen? - Efter tusen livstider
med världens svåraste böcker har jag fått en ny passion:
skräplitteratur!
Hade jag varit en bra symbolog...
- ...om det var ett riktigt jobb? - Ja.
Du är så söt. Kom, vi måste gå och äta.
Jag fattar inte att hon lagade så bra mat.
När jag mötte Tahani på jorden
försökte hon stoppa smycken i en godisautomat.
Om hon är arkitekt, borde hon designa min idé.
Ett karaokerum som även är ett solarium.
Ja.
Ju mer inlevelse i sången, desto mer brun blir man.
Jag är så glad att ni två knäppisar inte blev helt förändrade av processen.
Till dessert måste vi ta tiramisu.
Tänka sig, Chidi Anagonye gör val hur lätt som helst.
Att jag skulle leva och få se det. Fast det gjorde jag inte.
Just det, för vi är alla döda!
Det var jättekul.
Ja, det är alltid kul att träffa dem.
Det är kul varje gång.
Jag drack kaffe med mamma häromdagen. Hon hälsade.
Och hon har äntligen lärt sig att uttala din mors namn,
vilket är bra.
Ja. De skojade om det sist vi sågs.
- Minns du? - Jadå.
Shakespeare gick ut genom dörren.
- Verkligen? - Ja.
- Alla pratar om det. - Det är nog bäst så.
Hans senaste 4 000 pjäser var inte lika bra som de han skrev på jorden.
Jag menar, såg du Stormen II: Blåst igen?
Ska vi gå hem?
Jag är trött.
Okej.
Jag går och klär av mig.
Okej. Jag tar en promenad. Vi ses snart.
Okej.
- Hörru! - Hej. Utmärkt.
Är den här texten bra?
Nej. Sluta. Hemskt.
Och vi har problem. Jag tror att Chidi tänker gå.
Verkligen?
Sa han att han var redo?
Inte direkt, men han börjar närma sig. Det märks.
Jag måste göra nåt för att liva upp det, tända en gnista.
- Janet? - Hejsan.
Hej. Jag tror att Chidi snart tänker gå genom dörren
och jag vill hålla honom kvar,
så kan du göra en säng formad som en jättestor överstrykningspenna
och en sexig, ätbar examensskrud?
Nej, det här kräver nåt andligt.
Okej, men om jag lyckas, kommer han att nå himlen,
om du fattar. Vänta, vad menar du?
Förlåt, Eleanor, men om Chidi är redo...
...är det dags för honom att gå.
Men det har han inte sagt än.
Det är typiskt Chidi.
Påminn honom om vad som är så bra med det här stället.
Minns du vart han tog oss första månaden tillsammans?
Bra idé. Ja! Janet, gör scenen klar.
Okej. Vill du ha den i hela sin forna glans?
Nej. Första gången var han på college.
Låt det se ut och kännas precis som dagen han blev betagen i det.
Och ge mig den ätbara skruden. Den kan avgöra saken.
Okej, du är klar.
Vet du vad? Överraskningsresa. Kom.
- Överraskningsresa? Nu? - Ja.
En särskilt kul resa, bara vi två. Kom.
Får jag byta om först?
Låt dörren göra det. Kom!
- Kom nu! - Okej.
Alltså, Eleanor.
Visst? Vi har inte varit här på länge.
Aten. Den här staden tar andan ur mig varje gång.
Kom igen. Berätta allt du vet om det här stället.
För ärligt talat
lyssnade jag inte första gången.
Tja, jag menar...
Det där är Akropolis.
Och det där är Pnyx.
Tusentals atenare samlades här
och lyssnade på hur folk diskuterade staden och lagarna
uppe på den där scenen.
Det här var demokratins vagga.
Det är väl bra,
men som du vet är jag en filosofinörd.
Var träffades de stora tänkarna?
Sokrates, Aristoteles, Platon, Diogenes...
...samlades precis här på Agoran.
Det var som Avengers, fast för supertänkare.
Du förde mig hit. Du visste vad som skulle hända.
Jag älskar att du är så lycklig.
Låt mig fråga dig en sak.
Är det konstigt att jag tänker mig de gamla grekerna som skitsnygga?
För mig är Aristoteles John Stamos med skägg.
- Så ser jag honom också. - Bra, vi är överens.
Vad kallas det här nu igen? "Kouluvri"?
"Koulouri." Jag bodde här när jag var här förut.
Jag tänker mig gärna en ung Chidi här,
läsande, nördande in sig, avnjutande en koulouri
om han fick en ny insikt i Aristoteles dygdetik.
Det... stämmer.
Det är en riktig bild av mig som 20-åring.
Det här var jättefint. Tack.
Ska vi gå hem?
Nix, vi är inte klara än.
Det är mer kvar av resan. Janet.
Hejsan. Njuter du av resan, Chidi?
Ja, det gör vi, men den är inte över än.
Vi är ju redo för destination nummer två.
Ja, självklart.
Den här vägen.
Oj. Alltså.
- Paris. - Ja, Paris. Självklart.
Min favoritstad. Och du valde perfekt väder.
Mulet och kyligt. Perfekt för att vara inne och läsa.
Var det detta du antydde förut?
Jag tänkte på Six Flags, men det här är mycket bättre.
Jag kom hit jämt när jag bodde här.
Jag satt vid olika bord varje gång
så att jag kunde säga att jag suttit
på exakt samma plats som Jean-Paul Sartre,
Simone de Beauvoir, Richard Wright, Brecht, James Baldwin...
Vi har all tid i världen nu, raring.
Sätt dig på en stol värmd av historia.
Eleanor, jag vet vad du gör.
Är den bästa eviga flickvännen nånsin? Skyldig.
Vi tar en promenad.
Så här är det, Eleanor.
Jag älskar dig...
- ...totalt och fullständigt... - Jädrar.
Men jag måste gå.
Men det måste du inte.
Du måste inte gå. Du måste inte lämna mig.
Jag vill inte lämna dig. Men jag är... redo att gå.
Jag har samma känsla som de andra beskrev,
ett slags lugn i min själ.
Men... det hände alldeles nyss.
Tänk om de andra inte väntade länge nog
och känslan avtar,
och du får tillbringa en miljard Bearimys
i ett fejkat Europa i efterlivet med din häftiga flickvän?
Den kom inte nyss.
Jag har känt det länge.
Dagen vi var med våra föräldrar.
Min mamma kysste dig farväl...
...och du fick läppstift på kinden och din mamma torkade bort det.
Jag vet inte varför, men...
...då var det nog.
Och jag ville inte säga nåt, för...
- För... - Nej, det här är inte möjligt.
För Jason har gått,
Tahani gör sin egen grej och jag är inte redo att gå.
Så om du går blir jag ensam här.
Jag var ensam hela livet.
Jag intalade mig att jag gillade det, men jag ljög.
Jag gillar att vara med dig.
Okej. Jag går inte.
- Säkert? - Ja, jag går inte.
Det finns mycket kvar att göra.
Jag stannar.
Vem är redo för Six Flags?
Det är okej. Han tänker stanna.
Vad vill du göra? Ska vi bli fåglar och flyga till Notre Dame?
Stå uppe på Eiffeltornet
och kasta vattenballonger på påhittade turister?
Bestäm du.
Okej, vi klär upp oss, äter middag på nån flådig restaurang,
tar in en vinflaska för en miljon dollar
fast den smakar precis som billigt vin,
sitter i ett rum på Georges Cinq
och ser på Real Housewives of... vilken stad det nu är.
Gärna.
Jag ska ta en promenad och se platsen där jag bodde.
- Ska vi ses på restaurangen? - Ja.
Okej.
Vad finns det på menyn?
"Bokstavligen allt ni kan tänka er."
Vad tänker du?
"Att utarbeta villkoren för moraliskt försvar är ett arbete utan slut."
Det var det jag tänkte på. Den meningen.
Vill du äta den meningen till middag?
Kan man äta ord? För jag frågade Janet...
Nej, det är slutorden i Scanlons bok, du minns.
Hela boken handlar om att hitta regler
som andra logiskt sett inte kan avvisa, och han slutar med att säga
att sökandet efter dessa regler kommer att pågå för evigt.
Jag föreslog en regel att Chidier inte får gå,
för det skulle göra Eleanorer ledsna.
Jag kan hålla på i evighet.
Fara runt i universum och visa dig coola saker
men ändå aldrig kunna rättfärdiga att få dig att stanna...
...för det är en självisk regel.
Jag är skyldig dig att låta dig gå.
Jag har aldrig varit bra på att vara ledsen,
delvis för att min mamma befallde mig att låta bli.
Men det här är sorgligt.
Har du nåt citat av John Locke
eller några visdomsord av Kant som du kan ge mig?
De var mer intresserade av regler och föreskrifter.
För andliga saker får man söka österut.
Ge mig vad du vill. Säg, bara.
Tänk dig en våg... i havet.
Man kan se den, mäta dess höjd,
hur solljuset bryts när det passerar vattnet, och den finns där
och man kan se den och man vet att det är en våg.
Sen rullar vågen mot stranden... och är borta.
Men vattnet är kvar.
Vågen var bara ett annat sätt för vattnet att vara,
för ett tag.
Det är ett sätt att se på döden för en buddist.
Vågen återvänder till havet...
...därifrån den kom
och där den ska vara.
- Buddisterna är inte dumma. - Nej.
Det här är inte heller dumt.
Gör mig en sista tjänst.
Säg farväl till mig nu.
Och gå innan jag vaknar.
Sitt på bänken så länge du vill,
och gå igenom när du är redo.
Jag är redo.
Jämrar! Du är tillbaka.
Jason?
Just det!
Vad... men hur... varför...
En lustig historia.
Jag hade ju gjort nåt åt dig,
och trodde att jag hade tappat bort den.
Den låg i min andra byxficka.
När jag hittade den hade du gått.
Jag tänkte lämna den, men var orolig
att en magisk ekorre skulle sluka den så jag beslöt att vänta tills du återvände.
Nu och då kom en annan Janet, men jag visste att det inte var du.
Jason, det har gått typ 1 000 Bearimys.
Jag vet. Men jag ville träffa dig igen.
Det var lätt att vänta.
Jag satt bara tyst och lät tankarna vandra...
...tänkte på dig och på universums oändlighet.
Lite som en munk.
Vad menar du?
Det ser fint ut, inte-en-flicka.
Chidi, vänta på mig.
3,22 JEREMY BEARIMYS SENARE
Hallå! Här kommer jag och lunkar med en kartong munkar!
Ingen här?
Jädrar. Det var ett bra skämt.
Hej, vännen. Fick du inte meddelandet?
Nej. Vadå, är mötet inställt?
Ja, för alltid. Vi har upplöst rådet.
- Va? - Det behövs inte mer.
Ditt system funkar perfekt.
Miljoner människor klarar provet.
Vicky lyckas verkligen med träningen. Allt är bra.
Men... okej, vänta lite nu.
Hur vet vi att det här är rätt system?
Shawn hade nog rätt hela tiden.
Det här suger, och vi borde börja om.
Oroa dig inte. Slappna av lite.
Njut lite. Vet du vad jag just hittade? Poddar.
Det finns typ en miljard, och det kommer bara fler.
Gå nu! Jag ska lyssna på Radiolab om hur musslor lär sig.
Jättespännande.
Jag älskar dig.
Du behöver inte svara,
för jag vet att du har svårt att uttrycka dina känslor...
Jag älskar dig också.
Knack, knack.
Hej, läget?
Får jag prata med dig?
Varför inte? Du, Derek?
Ja, Mindy? Vad kan Derek göra för dig?
Eleanor och jag ska prata, så gå in i din sfär.
Är det där Derek?
Mindy har startat om Derek fler än 151 miljoner gånger.
Derek är nu en punkt i rymden,
men Derek innehåller också själva rymden.
Dereks nexus saknar dimension.
Stunden för Dereks skapelse
och universums död så småningom
är nu samma sak.
Du är så jobbig!
En öl?
Är det så du tillbringar dagarna,
vandrande omkring, sökande efter det som gör dig hel?
Ungefär så.
Jag trodde det var kopplat till mina föräldrar eller vänner.
Men nu tror jag att det kan vara nåt annat.
Det kan vara du.
Mitt slutliga uppdrag
kan vara att övertala dig att gå genom systemet. Göra provet.
När vi först möttes
tänkte jag: "Där har vi en tjej jag förstår mig på."
Ensamvarg, totalt självständig, vet vad hon vill.
- Kokain och njutning. - Ja.
Men jag tror faktiskt att du är en version av mig,
om jag aldrig hade mött mina vänner.
Du är värstascenariot av vad jag hade kunnat bli. Inte illa menat.
Ingen fara. Det här är grejen, Eleanor, jag är nöjd som jag har det.
Det tror jag inte på.
Du kunde i varje fall ha det bättre.
Om vi är av samma skrot och korn, så tro mig,
en större lycka väntar dig
om du knyter band till andra.
Det tror jag att du vet.
Du berättade om mig och Chidi.
Du visade mig videon. Du sa att du hejade på oss.
Jag tror att du kan bry dig.
Jag vet inte. Det verkar så jobbigt att bry sig.
Och jag har varit på egen hand så länge.
Hur ska jag kunna lägga mitt öde i händerna på en främling?
Jag väntade mig det där.
Hej, snygging.
Eleanor!
Och Mindy St. Claire! Men så roligt.
Vad för er hit?
Jag försöker övertala Mindy att gå in i systemet till slut.
Hon oroar sig lite för vem som ska designa hennes prov.
Säg inte mer. Det är jag.
Verkligen? Är du certifierad eller nåt?
Inte än, men snart så. Eller hur, Shawn?
Du kommer att finna att Tahani mycket snart är certifierad.
Lät det ondskefullt? Det var inte meningen. Jag var uppriktig.
Vanans makt.
Du kommer att finna att Tahani mycket snart är...
Tyst, Glenn!
Bra. Så du återgår till ditt gamla liv och chillar med ditt svävande Derek-huvud.
När Tahani är certifierad, går du in i systemet
och Tahani designar ditt prov. Okej?
Varför inte? Det blir omväxling.
Tack för att du bryr dig om mig.
Jag bryr mig inte om mig själv, så det är trevligt att nån gör det.
Jag är glad att jag filmade er när ni hade sex.
Samma här.
Sitt på bänken så länge du vill.
När du är redo, går du igenom.
Bra, för jag är absolut redo.
Jag är redo.
Jag är inte redo.
Janet, vad i helheten?
Jag borde vara redo men är det inte.
Men det är jag.
- Michael, vad gör du? - Jag ska gå genom dörren.
Det återstår inget för mig att göra. Jag känner mig nöjd och färdig.
Jag tror inte att du har tänkt igenom det.
Jodå.
Ett lugn har sköljt över mig...
Farväl.
Gick jag igenom på fel sätt?
Vänta, bara en...
Det ser nog dumt ut, men det fungerar nog...
Vad håller du på med?
Jag återlämnar min essens till själva universums vävnad.
Jaha. Okej.
Såja. Nu funkar det.
Det funkar. Jag går nu. Hej då!
Det funkar inte för att ni tittar. Sluta titta!
Michael, dörren är inte för dig.
Varför inte? Jag uppfann ju den jädra grejen.
Det här suger!
Ni får gå vidare, men jag är fast här för alltid?
Är det rättvist?
Nu vet jag!
Eleanor, kom hit...
Gå igenom med mig på ryggen. Vi lurar systemet.
- Nej. - Michael.
Nej, Michael!
Michael! Okej, följ med mig.
Eldbläckfiskar är tunga!
- Ja. - Förlåt.
Det kommer nya hela tiden.
Tahani är kvar. Slå dig i lag med henne
- och designa några grannskap. - Redan gjort.
Jag tillbringade 50 Bearimys med att skapa nya grannskap för nya boende.
När man redan har designat det bästa, vad finns kvar?
Jag har stortrivts här, men Jason är borta och Chidi också.
Till och med Doug Forcett har gått genom dörren.
Det var nog lika bra. Han festade så hårt när han var här.
Jag stannar väl kvar för alltid, knallar omkring
och gör vardagliga saker som en sorglig gammal pensionär.
Janet får göra en järnaffär åt mig,
så jag kan köpa en insexnyckel jag inte behöver.
Rena löjan!
Det är vad jag anser om din plan, rena löjan!
Den är jättebra, och det tycker nog du också egentligen.
- Det blir ett dåligt föredöme. - Du!
Ingen annan kommer nånsin att vilja göra det. Och om nån frågar
säger du: "Visst, rädda varje själ i universum
så är vi överens."
Tänk så här.
Om du gör det här, slipper du höra av nån av oss nånsin mer.
Det är frestande, för ni är jättejobbiga.
Du räddade universum och så, men ditt sätt...
Det är ditt sätt.
Jag vet.
Michael, kom in.
Mina grejer från jorden!
Mitt gamla bowlingklot.
Hej, gem!
Vad föranledde allt det här?
Det tog ett tag att komma på det.
Men förut, när du gick fram och tillbaka genom dörren, slog det mig.
Du får aldrig frid förrän du får det enda du verkligen längtar efter.
Jag... Jag ska bli...
En riktig pojke, Pinocchio.
Domaren gav mig makten att göra dig till en människa.
Farväl, eldbläckfisk.
Hejsan, silverräv.
Eleanor! Kära nån!
Du måste vara helt säker.
Du kommer att leva där nere ett tag...
...en viss tid, sen kommer du att dö,
göra efterlivsprovet och bli bedömd efter dina gärningar, hela grejen.
Det tror vi i alla fall.
Medan du är där nere kan hela systemet ändras.
Shawn kan göra en kupp. Nån kan skapa ett nytt system.
Du vet inte vad som kommer att hända dig.
Det är det bästa av allt.
Jag vet inte vad som kommer att hända när jag dör.
Finns det nåt mänskligare?
Frånsett att texta folk om att man snart är framme
fast man inte har åkt hemifrån än.
Tack, Eleanor. Tack.
Varsågod.
- Hej, Mike. Vart ska du idag? - Till jorden, faktiskt.
Det var ett tag sen. Här är returbrickan.
Behövs inte. Enkel resa.
Okej.
Lycka till.
Tack.
Jag har en sak åt dig.
Han är verklig!
Det är en riktig groda!
Jajamän.
Tack.
Jag vet precis vad han ska heta...
...herr Hoppe Grön.
Jag trodde...
Glöm det.
Hej, herr Hoppe Grön.
Här är ditt körkort och ditt personnummer.
Du har ett bankkonto.
Där finns nog så att du inte ska svälta,
men inte så mycket att du blir en odräglig snobb.
Tack, Janet.
Få tid för läkarundersökning när du kommer dit.
Och ingen salt mat. Tänk på blodtrycket.
Du har blod nu.
Ingen fara. Jag klarar mig.
Jag vet. Jag bara oroar mig.
Vi ska ses igen, vet du.
Vi ses när jag är tillbaka.
Okej.
Om du hyr bil, ta ingen försäkring. Du blir lurad. Okej.
Oj, vad varmt det är.
Men det är en torr hetta.
Som jag nämnde förut, kan du sitta på bänken så länge du vill.
Och när du är redo, går du igenom.
Gör du mig sällskap ett tag?
Margarita?
Absolut.
Räkna upp de tre bästa stunderna i ditt icke-liv med oss. Kör.
När du sa att vi borde försöka hjälpa andra människor på jorden.
När vi alla kom till Det Goda Stället på riktigt.
Och nån av de 8 000 000 gånger Jason och jag kysstes.
Han kysstes väldigt bra.
Det tror jag säkert.
Jag undrar hur Michael har det.
Han har det väl som alla andra människor.
Tre, två, ett...
Bra dagar.
Gott nytt år!
Dåliga dagar.
Hon kommer att bli bra.
Sjukhusen här är väldigt bra.
Han har några vänner.
Du är en fin hund, Jason. Fin hund.
Några personer han inte tål.
JAG ÄR I BAREN. ÄR DU HÄR?
JAG ÄR 5 MINUTER BORT!
Han lär sig saker alldeles själv.
Och förhoppningsvis lär han sig att be om hjälp när han behöver det.
LÄR DIG SPELA GITARR FÖR ALLA ÅLDRAR
Sätt fingrarna så.
Du anar inte hur länge jag har försökt få till det där.
Alla behöver en lärare. En gång till.
Han gör fel, försöker igen, gör fel igen,
sen gör han fel igen och försöker rätta till det.
Så gör alla.
- Skål för Michael. - För Michael.
Vad tror du händer när folk går igenom dörren?
Det är det enda i universum som jag inte vet.
Jag vet inte heller.
Vågen återvänder till havet.
Vad havet gör med vattnet sen har jag ingen aning om.
Men en mycket vis icke-robot sa en gång:
"Den sanna glädjen finns i mysteriet."
Får jag stanna här tills du är borta?
Bara om du säger det där jag har lärt dig.
Jag vill inte se dig gå ut genom den slutliga dörren i vår existens,
men jag ser gärna på när du går.
Just det.
Hej, det här kom till mig av misstag. Det är nog till dig.
Tack så mycket.
Jag vet nog vad det är.
Kära nån.
COYOTE JOE'S KREDITKORT
GRATTIS - MICHAEL REALMAN VÄLKOMMEN!
Ser man på. Tack. Tack så väldigt mycket!
Ingen orsak. Ta det lugnt.
Bättre upp.
Jag säger det här till dig, min vän, med all kärlek i hjärtat
och all vishet i universum:
Ta det tungt.
Okej.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson