‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏ניסיון מספר 803 של הפרויקט החדש שלי.
‏זה האחד שיצליח. אני מרגיש זאת.
‏אני מוכן.
‏והנה מתחילים.
‏ "חתול המרשמלו בפנים"?
‏זה מה שכתבתי? זה חסר משמעות.
‏ג'נט. ‏-שלום לך. איך הולכת כתיבת השירים?
‏אני אבוד לגמרי כאן ‏ואני לא מסוגל לנגן את אקורד אי המטופש.
‏תרצה גיטרה קסומה ‏שמנגנת את כל התווים בשבילך?
‏זאת הבקשה מספר אחת אצל גברים ‏מעל גיל 50 שהגיעו לכאן.
‏לא, כל העניין הוא ללמוד איך לעשות דברים
‏בלי קסם של החיים לאחר המוות.
‏אולי שתהיה בהיכון. אני לא יודע. מה שתגידי.
‏אנחנו צריכים ללכת, אגב. אנחנו נאחר.
‏לאן הזמן טס?
‏בסופו של דבר, הכול חוזר לשורה ‏מהספר של פרופסור מיי,
‏"המוות מעניק משמעות לחיינו ‏והמוסריות עוזרת לנווט אל המשמעות הזאת."
‏רגע, אני חושב שכתוב
‏ש "המוות מעניק משמעות לאירועים בחיינו."
‏תבדוק את עצמך, אפס.
‏אני חושבת שצ'ידי אנאגונייה,
‏שתכנן את החיים שלאחר המוות, ‏יודע על מה הוא מדבר.
‏אני די בטוח שאני צודק כי זה הספר שלי.
‏כן, פרופסור מיי, קרוב לוודאי ‏שאתה צודק לגבי מה שכתבת.
‏עדיין הוא היה צריך לבדוק את עצמו.
‏בסדר, כולם. נתראה כאן בשבוע הבא.
‏פרופסור הירונימי תלמד את בעיית הקרונית.
‏תביאו פונצ'ואים. זה נעשה מלוכלך.
‏אתה מוכן, צ'ידי?
‏שלום, ג'ף. אני רואה שהאוסף גדל.
‏כן, בהחלט. יש לי 322 חפצי צפרדעים עכשיו.
‏שלוש מאות עשרים ושלושה. קיבלתי עוד אחד!
‏תמיד מתרגש מצפרדעים, הבחור הזה.
‏הוא יודע מה הוא אוהב.
‏ישיבה זו של המועצה המשולבת ‏לענייני החיים שלאחר המוות נקראת לסדר.
‏נעשה את זה מהיר, ילדים. ‏התחלתי לצפות שוב ב "הנותרים".
‏האמת, כשגיליתי שקארי קון ‏מעולם לא הייתה מועמדת לפרס,
‏כמעט מחקתי שני אחוזים מהאנושות.
‏מייקל, עדכון.
‏דברים הולכים טוב למדי.
‏קבוצה חדשה של בני אנוש עברה את המבחנים.
‏בין הידועים שנכנסו, רוברטו קלמנטה,
‏זורה ניל הרסטון, תומאס אקווינס הקדוש...
‏יש! ‏-המשוררת הסופית המיסטית מהמאה השמינית
‏ראבעה אל-עדוויה וקלרה פלר.
‏הגברת מפרסומת "איפה הבקר?"
‏גברת "איפה הבקר?" נכנסה.
‏אז זה כיף.
‏האמת, הבעיה הגדולה ביותר שלנו ‏היא שאנחנו צריכים עוד אדריכלים ושחקנים.
‏סליחה, אבל לשחקנים השדים הצעירים האלו ‏אין שום מסירות לאומנות שלהם.
‏נראה להם שהם יכולים סתם להתחיל לשחק.
‏הם צריכים ללמוד שמשחק הוא תגובה.
‏ותגובה היא טרום-משחק.
‏אבל טרום-משחק? טוב, זה רק להיות.
‏טוב, תרגיעי, דניאל דיי-לואיס.
‏שון? מה יש לך?
‏אתחיל בכך שהמערכת החדשה הזאת מסריחה,
‏ומייקל מסריח,
‏ושצריך לזרוק הכול לזבל
‏ולחזור לאיך שזה היה כשעינו את כולם.
‏יש עדיין כמה בעיות, ‏אבל המערכת הזאת טובה והיא עובדת.
‏בחייך, תודה בזה.
‏אני לעולם... לעולם, לעולם, לעולם, לעולם...
‏לעולם, לעולם, לעולם, ‏לעולם, לעולם, לעולם, לעולם, לעולם...
‏לעולם, לעולם, לעולם, לעולם...
‏לעולם לא אודה בזה.
‏אני יודע, חבר. אני יודע.
‏- פרק הסיום -
‏- כעבור 2,242 ג'רמי ברימי -
‏מה השעה? ‏-אני לא יודעת.
‏באמת?
‏כן.
‏בנקודה מסוימת, לפני מאות ברימי,
‏כיביתי את היכולת לדעת מה השעה
‏בכל מקום ביקום כשאתה ואני ביחד.
‏אני אוהבת לא לדעת.
‏השעה 10:42 בבוקר.
‏סליחה, להגיד בקול שאני לא יודעת משהו ‏גרם לי להרגיש מוזר.
‏בחיי, אני מרגיש מוזר כשאני כן יודע משהו.
‏את ואני שונים מאוד.
‏חייב לפגוש את אבא שלי. אנסה עוד פעם אחת.
‏בהצלחה. ‏-תודה.
‏אני מתחרפן, בנאדם.
‏אתה תצליח, בנאדם. ‏עוד מהלך אחד בשביל לנצח בכול.
‏אני אוהב אותך ומאמין בך.
‏תודה, אבא.
‏טוב, הנה.
‏פולס יזרוק... יש!
‏- מנדוסה מצליח!!! -
‏הצלחתי! ‏-הצלחת!
‏לקח לך יותר מ-433,000 ניסיונות,
‏אבל שיחקת עכשיו משחק מאדן מושלם!
‏הצלחת!
‏- משחק מושלם -
‏זה הילד שלי.
‏הצלחתי.
‏בסדר.
‏ג'נט? ‏-שלום לך.
‏הי, ג'נט. הכנתי ארוחת ערב.
‏את תמיד מכינה לי אותה, ‏אז הפעם אני רציתי להכין.
‏והאמת, זה לא הלך כל כך טוב.
‏זה ספגטי.
‏אני יודע שזה נראה משונה,
‏אבל לקחתי ביס, ובעצם, זה די גרוע.
‏והנחתי את המזלגות ואת הסכינים ‏כמו שמלכים ומלכות עושים.
‏קרוב לצלחות.
‏וגם...
‏אוי, דיפ.
‏כן.
‏אז...
‏אני צריך לדבר עם כולם.
‏שאבקש מהם לבוא הנה?
‏לא, אני...
‏היה לי רעיון טוב יותר.
‏שלום, שניכם. ‏-הי.
‏איזה כיף להיפגש כאן שוב!
‏אפילו החזרת לו את המראה שהיה לו.
‏למה עשית את זה, ג'יי-דוג? ‏קיבלת חשק לפרוזן יוגורט?
‏לא.
‏יש לי הודעה.
‏אני עוזב.
‏עובר בדלת.
‏אתה בטוח?
‏כן.
‏הגיע הזמן.
‏חשבנו שהכי טוב יהיה
‏לאסוף את כולם למין מסיבת פרידה.
‏אנחנו נאכל ונשתה, ויהיו ריקודים...
‏כיף.
‏טוב, חברים, אתם עצובים.
‏אני יודע, כי יש לכם אותם מבטים ‏שהיו על פני המורים שלי
‏בכל פעם שהצבעתי בכיתה.
‏אבל בואו נהיה שמחים. אני אהיה הדי-ג'יי.
‏ננגן אי-די-אם כל הלילה. קדימה.
‏קדימה.
‏עכשיו אני מבואסת משני דברים.
‏שלום לך, דאג.
‏הי. ‏-נהנה?
‏אכלתי המון עוף.
‏טוב שבחרת בגוף הצעיר שלך.
‏כן.
‏מה שלומך?
‏אני בסדר, מייקל.
‏מה שלומך?
‏טוב...
‏אני עצוב.
‏ואני יודע שאת הישות המתקדמת ביותר ביקום,
‏אבל אני מרגיש שאני צריך להגיד לך ‏שזה בסדר אם גם את עצובה.
‏אני יודעת.
‏ואני קצת עצובה, אבל אני גם יודעת ‏שזה הזמן הנכון בשבילו לעזוב.
‏אני באמת בסדר. מבטיחה.
‏תבואי לדבר איתי אם לא?
‏תמיד.
‏מה שלומכם הלילה?
‏טוב, חברים, יש לנו פינוק מיוחד.
‏צוות הריקוד הישן שלי, ‏דאנס דאנס רזולושן, נמצא פה!
‏מוכנים לקרוע את הבמה בפעם האחרונה?
‏זה היה מיוחד.
‏לעולם לא אשכח את הלילה הזה...
‏עד שאעבור בדלת ואתמוסס אל תוך היקום.
‏אפשר לשאול משהו, חבר?
‏איך... ידעת?
‏זה לא כאילו שמעתי פעמון מצלצל או משהו.
‏פתאום הייתה לי הרגשה של רוגע,
‏כאילו האוויר בתוך הריאות שלי ‏היה אותו הדבר כמו האוויר מחוץ לגוף שלי.
‏זה היה שלו.
‏אתם מכירים את ההרגשה כשנראה לך ‏שפופר חלפיניו יהיה חם מדי,
‏אבל אתה נוגס בו בכל זאת ‏ובעצם הוא בדיוק בטמפרטורה הנכונה?
‏לא תאמין, אבל אני באמת מכירה את ההרגשה. ‏זאת הרגשה מעולה.
‏את רואה?
‏אפשר לקבל עצה לגבי משהו?
‏אני פוחד שג'נט תשכח אותי.
‏אני בסדר עם זה שתתאהב במישהו אחר.
‏אם ג'ייסון מומואה ‏או לארה קרופט מטומב ריידר ייכנסו,
‏וג'נט תחשוב, "מתאים לי!"
‏לגמרי בסדר.
‏אבל אם היא תשכח אותי זה יהיה עצוב.
‏אז הכנתי לה את זה.
‏מה אתם חושבים?
‏זה מקסים.
‏אבל היא לא תשכח אותך, בנאדם. ‏כלומר, היא באמת לא יכולה.
‏היא זוכרת כל מה שאי פעם קרה.
‏גם אם היא תוכל לשכוח מישהו, ‏אני לא חושבת שהיא תשכח אותך.
‏תודה.
‏כשנולד לי ג'ייסון, הייתי בן 18.
‏במובנים רבים, ג'ייסון גידל אותי ‏באותה מידה שאני גידלתי אותו.
‏אז תודה שהיית אבא נהדר, בני!
‏אני אוהב אותך, אבא!
‏ג'ייסון הוא הבחור הכי אמיתי.
‏כלומר, אף אחד מאיתנו כבר לא אמיתי.
‏כולנו רק "קספר רוח הרפאים" וכאלה.
‏מה שמצחיק, כי אני וג'ייסון בכלל לא לבנים.
‏למה רוחות הרפאים לבנות?
‏אוי, דיפ, רוחות רפאים הן גזעניות?
‏מה שאני מנסה להגיד זה, ‏"אני אוהב אותך, חבר.
‏אתה הגיבור שלי.
‏החבר הכי טוב שלי.
‏ואתה הגארד למינצ'ו שלי."
‏אתה יכול לשבת על הספסל הזה כמה שתרצה.
‏כשתהיה מוכן, פשוט תעבור דרכה.
‏אני אוהב אותך, ג'נט.
‏גם אני אוהבת אותך, ג'ייסון.
‏אני מקווה שתהיה לך שארית נצח נחמדה.
‏הכנתי לך משהו.
‏דיפ, איבדתי את זה.
‏זה בסדר. ‏-לא, זה לא בסדר.
‏הכנתי לך דבר מגניב כדי שתזכרי אותי
‏אפילו כשתהיי נשואה לאקוומן.
‏ואיבדתי אותו איפשהו ביער הזה.
‏סנאי קסום בטח אכל אותו. ‏-ג'ייסון, זה בסדר.
‏לעולם לא אשכח אותך.
‏למעשה, מבחינתי, עדיין תהיה קיים.
‏אני לא חווה את הזמן כמוך.
‏אני חיה בכל הזמנים בבת אחת.
‏אני יודע מה הכוונה.
‏פעם עישנתי מרווה ‏וראיתי את העבר ואת העתיד בו זמנית.
‏ואז ניסיתי לצחצח שיניים עם החתול.
‏בשבילי, לזכור רגעים איתך ‏זה אותו דבר כמו לחיות בתוכם.
‏תוכלי לזכור את הזמנים המאושרים ‏ולשכוח את הדברים הרעים?
‏לא היו דברים רעים.
‏הכול היה טוב.
‏- כעבור 323.6 ג'רמי ברימי -
‏המוטות האלה יפהפיים.
‏ויש כמעט תחושה של שרירים במעבר הזה.
‏עץ האלון אמר לי מה תהיה הצורה ‏עוד לפני שהגעתי למקצועה.
‏השיפוע התחתי הוא תכסיס נהדר.
‏הוא גורם לתחושה קלה יותר, ‏אבל משאיר הרבה חומר.
‏זה באמת רק ריהוט דני ששיניתי.
‏אבל הפכת אותו לשלך.
‏זה הכיסא הכי טוב שראיתי.
‏לא נותר לי דבר ללמד אותך.
‏הידד!
‏תודה.
‏ג'נט. ‏-שלום לך.
‏תעלי את הרשימה, בבקשה.
‏איחוליי.
‏סיימתי לרצף מחדש את כביש הכניסה אתמול.
‏אז תמחקי גם את זה.
‏לפני שתתחילי בפרויקט הבא,
‏כדאי שתדעי שמה שביקשת ממני ‏לספר לך כשהוא יקרה?
‏זה קרה.
‏כלומר, הם עברו דרך המערכת ‏אז הם יהיו קצת שונים, נכון?
‏יש לקוות.
‏מעולם לא אכלתי עם אימא ואבא.
‏תמיד עמדתי בדממה מאחורי הכיסאות שלהם
‏כשאכלו זנבות לובסטר עם אוסקר דה לה רנטה.
‏אני כאן.
‏נעבור את זה ביחד.
‏מתחילים.
‏אימא, אבא, ברוכים הבאים... ‏-יקירות שלי!
‏יקירות שלי.
‏הילדות הקטנות שלי!
‏אנחנו אוהבים את שתיכן כל כך!
‏עד מאוד!
‏יש לנו מיליון דברים לדבר עליהם איתכן.
‏אבל ראשית, אנחנו מצטערים.
‏אנחנו נצטער לנצח נצחים.
‏לא להאמין. ‏-אני יודעת, נכון?
‏- שכחו אותי בבית -
‏הפעם המיליון שהם שלחו לנו דובונים ופרחים.
‏היית חושבת שהם יבינו ‏שנוכל להשיג אותם אם נרצה.
‏זה מקסים. ‏-תודה.
‏את יודעת, לא חשבתי שאומר את זה אי פעם,
‏אבל קצת מתחיל לשעמם לי
‏שאימא ואבא אומרים לנו שהם אוהבים אותנו.
‏כן.
‏זה לא מדהים?
‏ובכן, אולי זה לא יפתיע אף אחד מכם, אבל...
‏אני מוכנה ללכת.
‏אוף. ידעתי.
‏סיימת כל מה שברשימה שלך? ‏-כן.
‏למדתי איך להתקין אמבטיה, ‏להטיס מסוק, לנטרל פצצה,
‏לבצע את הסלייס בקהנד המושלם.
‏המטרה האחרונה שלי ‏הייתה לבלות יום משמעותי אחד עם הוריי,
‏וביליתי אלפי ימים כאלה.
‏אני מרגישה שלמה.
‏תרצי שאכין לך מסיבת פרידה?
‏אין צורך. עשיתי את זה בעצמי.
‏בישלתי את כל האוכל, ערבבתי את כל המשקאות,
‏הכנתי את כל הרהיטים, ‏צבעתי מחדש את כל הקירות,
‏ואילפתי את כל החיות.
‏שמפניה?
‏בטח.
‏תודה, פנדה.
‏בנוסף, כבר נפרדתי מכל האחרים שבחיי.
‏אחותי, הוריי...
‏בי וג'יי, שלקחו את זה קשה מאוד.
‏הלילה, זה רק אנחנו.
‏אני שונאת לומר את זה, ‏אבל הריזוטו שלך היה קצת דביק.
‏באמת? ‏-לא, אוף, הוא היה מדהים.
‏רק מנסה למצוא דרך לגרום לך ‏להישאר כאן עוד כמה ברימי.
‏אפשר להגיד לך משהו?
‏את המודל לחיקוי שלי.
‏בחייך.
‏אני רצינית.
‏בייב, מלכתחילה היית ‏האדם המרשים ביותר שאי פעם פגשתי,
‏ועכשיו את יכולה לעשות הכול.
‏אם זה נכון, זה מפני שנתת לי השראה.
‏אני מעריצה אותך כל כך.
‏את הכוח שלך, הקשיחות שלך, ‏ההערכה העצמית שלך, שלא לדבר על...
‏הגוף ההורס שלך.
‏הפכת עכשיו את היוצרות?
‏לא נשאר לי מה ללמד אותך.
‏ג'נט. ‏-שלום לכן.
‏עוד מטרה להוסיף לרשימה, בבקשה.
‏עכשיו תמחקי אותה.
‏אני יודע שכבר נפרדנו. אני בכלל לא כאן.
‏רציתי לראותך פעם אחרונה
‏כי שכבתי עם אלכסנדר הגדול.
‏וזה היה יותר כמו אלכסנדר ה "בסדר".
‏טוב. בכל מקרה, אוהב אותך, שלום לנצח.
‏ביי, מותק! ‏-ביי.
‏אני מעריץ את היקף הידע שלך.
‏אני יודע רק דבר אחד, להיות אדריכל.
‏ביליתי את 500 הברימי האחרונים ‏בניסיון ללמוד לנגן בגיטרה.
‏ורק עכשיו הצלחתי ללמוד ‏את "היי ת'ר דיליילה".
‏אל תמעיט בערכך, מייקל.
‏אני חושבת שאתה האדריכל הדגול ביותר שישנו.
‏ואני אמורה לדעת... ‏-פרנק גרי הוא הסנדק שלי.
‏זה הוגן. זה הגיע לי.
‏תהאני, אני אתגעגע אלייך.
‏רגע.
‏אני לא רוצה לעזוב.
‏נהדר. אז תישארי.
‏מסיבה חדשה, כולם. מסיבת הישארות.
‏לא, אני גם לא רוצה להישאר.
‏סיימתי פה, אבל אני לא רוצה ללכת לשם.
‏אלה האפשרויות היחידות שלך.
‏לא נכון.
‏אני רוצה ללמוד את מה שאתה עושה, מייקל.
‏להיות אדריכלית, לתכנן חיים שלאחר המוות.
‏תהאני, את אדם נהדר, אבל את אדם.
‏זה בלתי אפשרי. ‏-שטויות.
‏אני יכולה ללמוד ‏בדיוק כמו שלמדתי את שאר הדברים.
‏ביליתי את רוב חיי ‏בהעמדת פנים שאני עוזרת לאנשים.
‏אם אהיה אדריכלית, אעשה את זה באמת.
‏תן לי לפחות לנסות.
‏אל תגרום לי לדבר עם המנהלת שלך.
‏זאת הבחורה שלי!
‏היי, ג'ף.
‏בחיי, זה די יוצא משליטה, מה?
‏כן. אבל אני אוהב צפרדעים, אז זה מעולה.
‏באמת הבאתי לך אחת.
‏תודה, תהאני. תזרקי אותה על הערימה.
‏רגע, רק רגע. אז אסור להגיד לאישה לחייך?
‏מה אם היא באמת תהיה יפה יותר אם תחייך?
‏אני לא אעזור לה?
‏גלן, בידי, זאת המתמחה החדשה שלכם, תהאני.
‏תהאני! זה כל כך מגניב.
‏לא ראיתי אותך מאז שהתפוצצתי ונעשיתי איכסה.
‏לא נשאר עלייך משהו ממני, נכון?
‏נשאר, אבל מה שהיה איכסה היה.
‏בכל אופן, אני רוצה ללמוד הכול.
‏אתחיל בתחתית ואתקדם מעלה בזכות הישגיי.
‏וכהוכחה, האם מישהו רוצה כוס אנטי-חומר?
‏בטח, אני שותה עם נייטרינו לא חלבי.
‏מייד מביאה.
‏תודה, מייקל, על הכול.
‏אין בעד מה.
‏הבאתי לך מתנת "יום ראשון בעבודה".
‏כשתהיי אדם חשוב כאן,
‏אני מקווה שלא יפריע לך ‏אם אשוויץ שאני מכיר אותך.
‏ניים דרופינג זה קצת חסר חן, מייקל, ‏אבל אם אתה חייב.
‏- כעבור 661.7 ג'רמי ברימי -
‏"הבנת תנאי ההצדקה המוסרית ‏היא משימה אינסופית."
‏עשיתי את זה.
‏זה לקח לי רק 2,000 ברימי, ‏אבל סוף סוף סיימתי את הספר.
‏פראייר! לקרוא אותך היה משימה אינסופית, ‏אבל עשיתי את זה!
‏מזל טוב, מותק. ‏-תודה. מה אתה קורא?
‏ "צופן דה וינצ'י".
‏באמת? ‏-אחרי 1,000 משכי חיים
‏שבהם קראתי את הכתבים הקשים בעולם, ‏רכשתי תשוקה חדשה,
‏ספרי זבל!
‏את חושבת שהייתי מומחה טוב לסמלים...
‏לו זו הייתה עבודה אמיתית? ‏-כן.
‏אתה חמוד מאוד. קדימה, חייבים ללכת לארוחה.
‏אני לא מאמינה שהיא למדה לבשל טוב כל כך.
‏כשפגשתי לראשונה את תהאני על כדוה"א,
‏היא ניסתה לדחוף תכשיטים למכונת ממתקים.
‏טוב, אם היא אדריכלית, ‏היא צריכה לתכנן את הרעיון שלי.
‏חדר קריוקי שהוא גם מיטת שיזוף.
‏כן.
‏וככל שאת משקיעה יותר בשיר, ‏כך את משתזפת יותר.
‏אני שמחה כל כך שהמעבר במערכת ‏לא שינה לגמרי את שתי הטמבליות שאתן.
‏לקינוח, צריך להזמין את הטירמיסו.
‏בחיי, צ'ידי אנאגונייה, ‏מקבל החלטות כבדרך אגב.
‏לא חשבתי שאחיה ואראה את זה. ‏כלומר, באמת לא חייתי.
‏נכון, כי כולנו מתים!
‏זה היה ממש כיף.
‏כן, זה תמיד כיף לראות אותם.
‏זה כיף בכל פעם שאנחנו עושים את זה.
‏שתיתי קפה עם אימא שלי לפני כמה ימים, ‏והיא מוסרת ד"ש.
‏אבל היא גם למדה סוף סוף ‏איך לבטא את השם של אימא שלך,
‏וזה טוב.
‏כן. הן צחקו על זה ‏בפעם האחרונה שראינו אותן.
‏זוכרת? ‏-נכון. כן.
‏שייקספיר עבר בדלת.
‏באמת? ‏-כן.
‏כולם מדברים על זה. ‏-זה בטח עדיף.
‏4,000 המחזות האחרונים שלו ‏לא היו טובים כמו אלו שכתב על כדוה"א.
‏כלומר, ראית את "הסערה 2: שוב ננשוב"?
‏אכפת לך אם נלך הביתה?
‏אני עייף.
‏בטח. בסדר.
‏אלך להתכונן למיטה.
‏סבבה, אני אצא לטיול קצר. נתראה עוד מעט.
‏בסדר.
‏בנאדם! ‏-היי. מושלם.
‏אלה מילים טובות?
‏לא, תפסיק. זה נורא.
‏ויש לנו בעיה. ‏אני חושבת שצ'ידי מתכונן לעזוב.
‏באמת?
‏הוא אמר שהוא מוכן?
‏הוא לא אמר את זה בדיוק, ‏אבל הוא מתקרב. אני מרגישה.
‏אני צריכה לעשות משהו כדי לנער את העניינים, ‏להדליק ניצוץ.
‏ג'נט? ‏-שלום לכם.
‏הי. אני חושבת שצ'ידי כמעט מוכן לעבור בדלת,
‏ואני רוצה שיישאר,
‏אז את יכולה להכין לי מיטה בצורת מרקר ענק,
‏וגלימת מצטיין בי"ס סקסית ואכילה?
‏לא, אני חושב שצריך משהו רוחני.
‏אם אעשה את זה נכון, ‏הגבר שלי ידבר עם אלוהים,
‏את מבינה? רגע, למה התכוונת?
‏סליחה, אלינור, אבל אם צ'ידי מוכן ללכת...
‏אז זה הזמן שלו ללכת.
‏אבל הוא לא אמר את זה עדיין.
‏אנחנו בשטח אפור צ'ידי קלאסי.
‏את צריכה להזכיר לו מה נהדר במקום הזה.
‏את זוכרת לאן הוא לקח אותנו ‏בחודש הראשון שכולנו היינו ביחד?
‏רעיון נהדר. כן! ג'נט, תכיני את הזירה.
‏טוב. תרצי שהיא תשוחזר לתהילתה המקורית?
‏לא. בפעם הראשונה שהוא הלך, הוא היה בקולג'.
‏שתיראה ותיתן הרגשה ‏בדיוק כמו באותו יום שהוא התאהב בה.
‏ותארזי לי את הגלימה האכילה. אולי זה יכריע.
‏טוב, הכול מוכן.
‏היי, נחש מה? טיול בהפתעה, קדימה.
‏טיול בהפתעה? עכשיו? ‏-כן.
‏טיול כיפי מיוחד, רק שנינו. קדימה.
‏אני יכול לצאת מהפיג'מה קודם?
‏שהדלת תעשה את זה. קדימה!
‏קדימה! ‏-בסדר.
‏בחיי, אלינור.
‏נכון? לא היינו כאן המון זמן.
‏אתונה. בחיי, העיר הזאת, ‏נשימתי נעתקת בכל פעם.
‏דבר, חבר. ‏ספר לי כל מה שאתה יודע על המקום הזה.
‏כי, למען הכנות,
‏לא ממש הקשבתי בפעם הראשונה.
‏טוב, כלומר...
‏זאת האקרופוליס.
‏וזאת הפניקס.
‏אלפי תושבי אתונה היו מתאספים כאן
‏ומקשיבים לאנשים שדנים בעיר שלהם ובחוקיה
‏מהבמה ההיא שם.
‏כאן ממש הדמוקרטיה התחילה.
‏כל זה טוב ויפה,
‏אבל כפי שאתה יודע, אני די נערת פילוסופיה.
‏איפה המוחות הגדולים בילו?
‏סוקרטס, אריסטו, אפלטון, דיוגנס...
‏כולם התאספו כאן באגורה.
‏זה היה כמו הנוקמים, אבל בשביל חושבי-על.
‏בחייך, את הבאת אותי לפה. ידעת מה יקרה.
‏לא, אני אוהבת שאתה כל כך מאושר.
‏היי, אשאל אותך משהו.
‏זה משונה שכשאני מדמיינת יוונים עתיקים ‏אני גורמת להם להיראות לוהטים?
‏בשבילי, אריסטו הוא ג'ון סטאמוס עם זקן.
‏האמת, ככה גם אני מדמיין אותו. ‏-יופי, באותו ראש.
‏איך זה נקרא? "קולוברי"?
‏ "קולורי". בחיי, חייתי עליהם כשהייתי כאן.
‏אני אוהבת לדמיין צ'ידי אנאגונייה צעיר כאן,
‏קורא, מתנהג בכיף כמו חנון, ‏מפנק את עצמו בקולורי
‏אם הייתה לו תובנה ‏לגבי אתיקת המידה הטובה של אריסטו.
‏זה... מדויק.
‏זאת תמונה מדויקת שלי כשהייתי בן 20.
‏זה היה כל כך מיוחד. תודה.
‏שנלך הביתה?
‏לא, כי עוד לא סיימנו.
‏יש עוד טיול מיוחד. ג'נט.
‏שלום לכם. אתה נהנה מהטיול, צ'ידי?
‏כן, אנחנו נהנים, אבל זה עוד לא נגמר.
‏אנחנו מוכנים ללכת ליעד מספר שתיים, זוכרת?
‏כן, כמובן.
‏לכו לכיוון הזה.
‏בחיי.
‏פריז. ‏-כן, פריז. כמובן.
‏העיר האהובה עליי. ‏ואפילו בחרת במזג האוויר האידאלי.
‏מעונן וקריר. ‏מושלם בשביל להישאר בבית ולקרוא.
‏זה מה שרמזת לי?
‏חשבתי על סיקס פלאגס, אבל זה הרבה יותר טוב.
‏הייתי בא לקפה הזה בכל יום כשחייתי כאן.
‏ניסיתי לשבת במושב אחר בכל פעם,
‏כך שאוכל בסוף להגיד שבהחלט ישבתי
‏בדיוק באותו מקום שבו ישבו ז'אן-פול סארטר,
‏סימון דה בובואר, וריצ'רד רייט, ‏ברכט, ג'יימס בולדווין...
‏יש לנו את כל הזמן שבעולם עכשיו, מותק.
‏שים את הטוסיק בכיסא שחיממה ההיסטוריה.
‏אלינור, אני יודע מה את עושה.
‏משתדלת להיות ‏החברה הנצחית הכי טובה אי פעם? אשמה.
‏בואי נלך להסתובב.
‏אז אלינור, זה העניין.
‏אני אוהב אותך...
‏לגמרי ולחלוטין... ‏-אוף.
‏אבל אני חייב ללכת.
‏אבל אתה לא חייב.
‏אתה לא חייב ללכת. אתה לא חייב לעזוב אותי.
‏אני לא רוצה לעזוב אותך. ‏אני פשוט... מוכן לעזוב.
‏יש לי אותה הרגשה שהאחרים תיארו,
‏מין שקט בנשמה שלי.
‏אבל... רק עכשיו הרגשת אותה.
‏מה אם הטמבלים האחרים לא חיכו מספיק
‏וההרגשה נמוגה,
‏ויצא לך לבלות עוד מיליארד ברימי
‏באירופה מזויפת של החיים לאחר המוות ‏עם החברה המגניבה שלך?
‏לא הרגשתי כך רק עכשיו.
‏הרגשתי כך כבר הרבה זמן.
‏זוכרת את היום שהיינו עם ההורים שלנו?
‏אימא שלי נישקה אותך לשלום...
‏ומרחה לך ליפסטיק על הלחי, ‏ואימא שלך ניגבה אותו.
‏אני לא יודע למה זה קרה אז, אבל...
‏זה קרה אז.
‏ולא רציתי לספר לך כי...
‏כי... ‏-לא, בנאדם, זה לא יכול... להיות.
‏כי ג'ייסון איננו,
‏תהאני עסוקה בענייניה ואני לא מוכנה ללכת.
‏אז אם תעזוב, אהיה לבד כאן.
‏הייתי לבד כל חיי...
‏ואמרתי לעצמי שאני אוהבת את זה, אבל אני לא.
‏אני אוהבת להיות איתך.
‏בסדר. לא אלך.
‏באמת? ‏-כן, לא אלך.
‏יש עדיין הרבה מה לעשות.
‏אני אשאר.
‏מי מוכן לסיקס פלאגס?
‏אנחנו בסדר. קיבלנו את זה. הוא יישאר.
‏אז מה אתה רוצה לעשות? ‏להפוך לציפורים ולעוף לנוטרדאם?
‏לעמוד על קצה מגדל אייפל
‏ולזרוק בלוני מים על תיירים דמיוניים?
‏מה שתרצי.
‏טוב, בוא נתרענן, ‏נאכל ארוחת ערב באיזו מסעדה מפונפנת,
‏נזמין בקבוק יין של מיליון דולר,
‏אף שיש לו טעם בדיוק כמו ליין הזול והמטופש,
‏נשב בחדר בז'ורז' סאנק
‏ונצפה ב "עקרות בית אמיתיות..." ‏של העיר שבה עושים את זה עכשיו.
‏מת על זה.
‏אסתובב בשכונה הישנה שלי. ‏אראה איפה גרתי פעם.
‏אפגוש אותך במסעדה? ‏-כן.
‏בסדר.
‏בואי נראה מה בתפריט.
‏ "ממש כל דבר שתוכלו לדמיין."
‏מה את חושבת?
‏"הבנת תנאי ההצדקה המוסרית ‏היא משימה אינסופית."
‏על זה חשבתי. המשפט הזה.
‏את רוצה לאכול את המשפט?
‏אפשר לאכול מילים? כי שאלתי את ג'נט ו...
‏לא, זאת השורה האחרונה ‏בספר של סקנלון, זוכר?
‏הספר הוא על זה שצריך למצוא חוקים
‏שאנשים אחרים לא יכולים לסרב להם, ‏ואז הוא מסיים בכך שהוא אומר
‏שהחיפוש של איך למצוא את החוקים האלו ‏ימשיך לנצח.
‏אני הצעתי חוק שצ'ידים לא יורשו לעזוב
‏כי זה יעציב את האלינורות.
‏ואוכל לעשות את זה לנצח.
‏לסחוב אותך ברחבי היקום, ‏להראות לך דברים מגניבים,
‏ועדיין לא אמצא את ההצדקה ‏לכך שאגרום לך להישאר...
‏כי זה חוק אנוכי.
‏אני חייבת לך שאתן לך ללכת.
‏אף פעם לא הייתי טובה בלהיות עצובה,
‏באופן חלקי כי אימא שלי פשוט אמרה לי ‏לא להיות עצובה.
‏אבל זה עצוב, בנאדם.
‏יש לך ציטוט של ג'ון לוק
‏או פיסת חוכמה קאנטיאנית לזרוק לי?
‏החבר'ה האלה היו ממוקדים יותר ‏בחוקים וכללים.
‏בשביל דברים רוחניים, צריך לפנות למזרח.
‏אקח כל מה שיש לך. קדימה.
‏תדמייני גל... באוקיינוס.
‏אפשר לראות ולמדוד אותו, את גובהו,
‏הדרך שבה אור השמש נשבר ‏כשהוא עובר דרכו והוא שם,
‏ואפשר לראות אותו, ואת יודעת מה זה, זה גל.
‏ואז הוא נשבר על החוף... והוא איננו.
‏אבל המים עדיין שם.
‏הגל היה רק דרך שונה בשביל המים להיות,
‏לזמן קצר.
‏זאת תפיסה אחת של המוות, בשביל בודהיסט.
‏הגל חוזר לאוקיינוס...
‏שממנו הגיע,
‏והיכן שהוא אמור להיות.
‏לא רע, בודהיסטים. ‏-לא רע.
‏שום דבר מזה הוא לא רע.
‏אני צריכה שתעשה לי טובה אחרונה.
‏תיפרד ממני לשלום עכשיו.
‏ואז תעזוב לפני שאתעורר.
‏אתה יכול לשבת על הספסל הזה כמה שתרצה
‏וכשתהיה מוכן, פשוט תעבור דרכה.
‏אני מוכן.
‏אוי, דיפ! חזרת.
‏ג'ייסון?
‏כן!
‏מה... אבל איך... למה...
‏סיפור מצחיק.
‏זוכרת שהכנתי לך משהו,
‏וחשבתי שאיבדתי אותו ‏כי הוא לא היה בכיס שלי?
‏מסתבר שהוא היה בכיס השני.
‏עד שמצאתי אותו, נעלמת.
‏התכוונתי להשאיר לך אותו, אבל דאגתי
‏שיאכל אותו הסנאי הקסום ההוא, ‏אז החלטתי לחכות לך שתחזרי.
‏מדי פעם באה ג'נט אחרת, ‏אבל ידעתי שזו לא את.
‏ג'ייסון, עברו איזה 1,000 ברימי.
‏אני יודע. אבל רציתי לראות אותך שוב.
‏היה די קל לחכות.
‏פשוט ישבתי בשקט ונתתי למוח שלי לנדוד...
‏חשבתי עלייך ועל האינסופיות של היקום.
‏קצת כמו נזיר.
‏מה זאת אומרת?
‏נראה טוב, לא-בחורה.
‏צ'ידי, חכה.
‏- כעבור 3.22 ג'רמי ברימי -
‏היי-יו! הגיע הזמן להשתגע, כי הבאתי דונאטס!
‏אף אחד לא כאן?
‏אוף. זה היה אמור להיות מצחיק.
‏היי, מותק. לא קיבלת את ההודעה?
‏לא. למה, הפגישה בוטלה?
‏כן, לנצח. פירקנו את המועצה.
‏מה? ‏-כבר לא צריך אותה.
‏המערכת שלך עובדת באופן מושלם.
‏מיליוני בני אנוש ‏עוברים את המבחנים, אתה יודע.
‏ויקי ממש מצליחה בהכשרה. אז הכול טוב.
‏טוב, את... בסדר, טוב, רגע.
‏תראי, איך אנחנו בכלל בטוחים ‏שזאת המערכת הנכונה?
‏בכנות, אני חושב ששון צדק.
‏כל העסק הזה גרוע, וצריך להתחיל מההתחלה.
‏תירגע, דאגן. תנוח.
‏תיהנה. אתה יודע ‏מה גיליתי לאחרונה? פודקאסטים.
‏יש איזה מיליארד כאלה, וכל הזמן יש עוד.
‏עכשיו, לך! יש לי "רדיולאב" חדש להקשיב לו ‏על איך שצדפות לומדות.
‏אני די נרגשת.
‏אני אוהבת אותך.
‏ואתה לא צריך להגיב
‏כי אני יודעת שקשה לך להגיד ‏איך אתה מרגיש...
‏גם אני אוהב אותך.
‏טוק טוק.
‏היי, מה קורה?
‏אפשר לדבר לשנייה?
‏כן, בטח, למה לא? היי, דרק?
‏כן, מינדי? מה דרק יכול לעשות בשבילך?
‏אלינור ואני נדבר קצת, ‏אז תיכנס לנת'רספרה שלך.
‏זה דרק?
‏מינדי אתחלה את דרק ‏יותר מ-151 מיליון פעמים.
‏דרק הוא עכשיו גם נקודה ייחודית בחלל,
‏ויחד עם זאת דרק גם מכיל את החלל עצמו.
‏הנקסוס של דרק הוא חסר ממדים.
‏רגע יצירתו של דרק
‏ומות החום הסופי של היקום
‏הם עכשיו אותו הדבר באופן בלתי נמנע.
‏אתה כל כך מעצבן!
‏רוצה בירה?
‏אז כך את מבלה את ימייך,
‏מסתובבת ומחפשת את הדבר שיעשה אותך שלמה?
‏בערך.
‏חשבתי שזה קשור להורים שלי או לחברים שלי.
‏אבל עכשיו אני חושבת שאולי זה משהו אחר.
‏אני חושבת שאולי זו את.
‏אני חושבת שהמשימה האחרונה שלי
‏היא לשכנע אותך לעבור במערכת. להיבחן.
‏כשפגשתי אותך לראשונה,
‏חשבתי... "הנה בחורה שאני מבינה."
‏זאבה בודדה, עצמאית לגמרי, ‏יודעת מה היא רוצה.
‏קוקאין ועינוג עצמי. ‏-קוקאין ועינוג עצמי.
‏נכון. אבל בעצם אני חושבת שאת גרסה שלי
‏לולא פגשתי את החברים שלי.
‏את התרחיש הגרוע ביותר ‏של מה שיכולתי להיות. בלי להעליב.
‏לא נעלבתי. תראי, העניין הוא, אלינור, ‏שאני בסדר איפה שאני.
‏אני חושבת שלא.
‏או לפחות, תוכלי להיות טובה יותר.
‏אם קורצנו מאותו חומר, אז תסמכי עליי,
‏מחכה לך אושר גדול יותר
‏אם תיצרי קשרים עם אנשים אחרים.
‏ואני חושבת שאת יודעת את זה.
‏סיפרת לי עליי ועל צ'ידי אז.
‏הראית לי את הקלטת. אמרת שאת תומכת בנו.
‏אני חושבת שיש לך יכולת לאכפתיות.
‏אני לא יודעת. ‏אכפתיות נראית כמו הרבה עבודה.
‏והייתי לבד המון זמן.
‏אני לא יכולה לדמיין לשים את הגורל שלי ‏בידיו של איזה זר.
‏חשבתי שתגידי את זה.
‏שלום, יפהפייה.
‏אלינור!
‏ומינדי סנט קלייר! שכה לא אחיה.
‏מה מביא אתכן, גבירותיי?
‏אני מנסה לשכנע את מינדי ‏להיכנס למערכת אחרי כל הזמן הזה.
‏היא קצת מודאגת ‏לגבי מי שיתכנן את המבחן שלה.
‏אין צורך להוסיף. זה בטיפול.
‏באמת? את מוסמכת או מה שזה לא יהיה?
‏עוד לא, אבל לא ייקח הרבה זמן, נכון, שון?
‏אני חושב שתגלי שתהאני תוסמך בקרוב מאוד.
‏זה נשמע שטני? לא התכוונתי לזה. הייתי כן.
‏כוחו של הרגל.
‏אני באמת חושב שתגלי שתהאני תוסמך בקרוב...
‏שתוק, גלן!
‏נהדר. אז תחזרי לחיים הישנים שלך, ‏תירגעי עם ראש דרק הצף שלך.
‏כשתהאני תקבל הסמכה, תיכנסי למערכת,
‏תהאני תתכנן את המבחן. טוב?
‏למה לא? משהו חדש.
‏תודה שאכפת לך ממני.
‏לא אכפת לי מעצמי, אז זה נחמד שלמישהו אכפת.
‏אני ממש שמחה שצילמתי אתכם עושים סקס.
‏גם אני.
‏את יכולה לשבת על הספסל הזה כמה שתרצי.
‏כשתהיי מוכנה, פשוט תעברי דרכה.
‏יופי, כי אני בהחלט מוכנה.
‏אני מוכנה.
‏אני לא מוכנה.
‏אוף, ג'נט. מה לעבאזל?
‏אני אמורה להיות מוכנה, ואני לא מוכנה.
‏אבל אני מוכן.
‏מייקל, מה אתה עושה? ‏-אני עובר בדלת.
‏לא נותר לי דבר לעשות. ‏אני מרגיש מסופק ושלם.
‏אני לא בטוחה שחשבת על זה עד הסוף.
‏דווקא כן.
‏שלווה הציפה אותי...
‏היו שלום.
‏עברתי במקום הלא נכון?
‏רגע, רק שנייה...
‏זה ייראה מטופש, אבל בטח יעבוד...
‏מייקל, מה אתה עושה?
‏אני מחזיר את התמצית הארורה שלי ‏למרקם הארור של היקום הארור.
‏כן. בסדר.
‏הנה. זה עובד עכשיו.
‏זה עובד. אני עוזב. ביי!
‏זה לא עובד, כי אתן מסתכלות. תפסיקו להסתכל!
‏מייקל, הדלת הזאת לא בשבילך.
‏למה לא? המצאתי את הדבר הארור.
‏אתן יודעות, זה דפוק!
‏אתם יכולים להמשיך הלאה, ‏אבל אני תקוע פה לנצח?
‏זה לא הוגן.
‏אני יודע!
‏אלינור, בואי הנה...
‏את תעברי, ותעשי לי "שק קמח". ‏נוכל לעבוד עליה.
‏לא. ‏-מייקל.
‏מייקל, לא!
‏מייקל! בסדר, בוא איתי.
‏דיונוני אש הם כבדים!
‏כן. ‏-סליחה.
‏אנשים חדשים נכנסים כל הזמן.
‏תהאני עדיין בסביבה. אולי תצטרף אליה,
‏תתכנן שכונות לחיים שלאחר המוות? ‏-כבר עשיתי את זה.
‏ביליתי 50 ברימי ‏בהכנת שכונות חדשות לתושבים חדשים.
‏אחרי שתכננת את הטובה מכולן, זה קצת מאכזב.
‏אהבתי להיות פה, ‏אבל ג'ייסון איננו, צ'ידי איננו.
‏את יודעת, אפילו דאג פורסט עבר בדלת.
‏זה היה לטובה. ‏הבחור חגג המון כשהוא היה כאן.
‏אני מניח שאשאר פה לנצח, ‏את יודעת, אתבטל לי,
‏אעשה דברים שגרתיים, כמו פנסיונר זקן ועצוב.
‏אולי אבקש מג'נט להכין לי חנות לכלי עבודה,
‏כדי שאוכל לקנות מפתח אלן ‏שאני לא באמת צריך.
‏שטויות במיץ!
‏זה מה שאני חושבת על התוכנית שלך, ‏אני חושבת שהיא שטויות במיץ!
‏זאת תוכנית נהדרת, ‏ואני בטוחה שעמוק בפנים גם את חושבת כך.
‏היא יוצרת תקדים גרוע. ‏-בייב!
‏אף אחד אחר לא ירצה לעשות את זה. ‏ואם מישהו יבקש,
‏פשוט תגידי, "בטח, חבר, ‏לך להציל כל נשמה ביקום
‏ואז סגרנו."
‏ותחשבי על זה ככה,
‏אם תעשי את זה, לא תצטרכי לשמוע ‏מאף אחד מאיתנו שוב לעולם.
‏זה מפתה, כי כולכם מעצבנים.
‏כלומר, הצלתם את היקום וכל זה, ‏אבל טון הדיבור שלך...
‏זה טון הדיבור שלך.
‏אני יודעת.
‏מייקל, תיכנס.
‏כל חפצי כדור הארץ שלי!
‏כדור הבאולינג הישן שלי.
‏שלום, מהדקי נייר!
‏מה הביא לכל זה?
‏לקח לי זמן מה להבין את זה.
‏אבל מוקדם יותר, כשעברת בדלת הלוך ושוב, ‏קלטתי את זה.
‏לעולם לא תהיה רגוע ‏עד שתקבל את הדבר האחד שאתה באמת רוצה.
‏אני... אני אהיה...
‏ילד אמיתי, פינוקיו.
‏השופטת נתנה לי את הכוח ‏להפוך אותך לבן אנוש.
‏היה שלום, דיונון אש.
‏שלום, שועל כסוף.
‏אלינור! אני לא מאמין!
‏אתה צריך להיות בטוח לגבי זה.
‏אתה תחיה שם למטה למשך...
‏כמות זמן מסוימת, תמות, באמת תמות,
‏ואז תיכנס למבחן החיים שלאחר המוות, ‏תישפט על מה שעשית, הכול.
‏לפחות, כך נראה לנו.
‏בזמן שתהיה שם למטה, ‏אולי כל המערכת הזאת תשתנה.
‏שון עשוי ליזום הפיכה. ‏מישהו עשוי לתכנן מערכת חדשה.
‏לא באמת תדע מה עומד לקרות לך.
‏זה מה שהופך את זה למיוחד.
‏אני לא אדע בדיוק מה יקרה אחרי שאמות.
‏אין דבר אנושי מזה.
‏מלבד לסמס לאנשים שאתה מגיע עוד חמש דקות
‏כשבעצם לא יצאת עדיין מהבית.
‏תודה, אלינור. תודה.
‏בשמחה רבה.
‏היי, מייק. לאן אתה הולך היום? ‏-לכדור הארץ, למעשה.
‏עבר זמן מה. הנה הלחצן לחזרה.
‏אין צורך. טיול לכיוון אחד.
‏בסדר.
‏בהצלחה.
‏תודה.
‏יש לי משהו בשבילך.
‏הוא אמיתי!
‏זה אמיתי. הוא צפרדע אמיתי!
‏כן, בהחלט.
‏תודה.
‏אתה יודע מה? יש לי את השם המושלם בשבילו...
‏מר רגליים קופצות.
‏חשבתי שאתה...
‏לא משנה.
‏שלום, מר רגליים קופצות.
‏טוב, אז הנה רישיון הנהיגה שלך ‏וכרטיס הביטוח הלאומי שלך.
‏פתחתי לך חשבון בנק.
‏יש שם מספיק כסף כדי שלא תרעב,
‏אבל לא כל כך הרבה שתהפוך למניאק מיוחס.
‏תודה, ג'נט.
‏גש לרופא ברגע שתהיה שם למטה.
‏ובלי אוכל מלוח. אתה צריך לשמור על לחץ הדם.
‏יש לך דם עכשיו.
‏אני אהיה בסדר. אהיה בסדר גמור.
‏אני יודעת. אני פשוט דואגת.
‏אראה אותך שוב, את יודעת.
‏אראה אותך כשאחזור.
‏בסדר.
‏אם תשכור מכונית, אל תשלם על ביטוח, ‏זו רמאות. בסדר.
‏בחיי, חם.
‏אבל זה חום יבש.
‏אז כמו שאמרתי לפני כן, ‏את יכולה לשבת על הספסל הזה כמה שתרצי.
‏וכשתהיי מוכנה, פשוט תעברי דרכה.
‏תרצי להצטרף אליי לזמן מה?
‏מרגריטה?
‏תמיד.
‏טוב, שלושת הרגעים הטובים ביותר ‏בלא-חיים שלך איתנו. קדימה.
‏כשאמרת לנו שאנחנו צריכים לנסות ‏לעזור לאנשים אחרים על כדור הארץ.
‏הרגע שבו כולנו נכנסנו למקום הטוב באמת.
‏ואז זה תיקו של שמונה מיליון פעמים ‏שבהן ג'ייסון ואני התנשקנו.
‏הוא ידע לנשק.
‏אני בטוחה.
‏אני תוהה מה שלום מייקל.
‏אני מניחה ששלומו כמו של כל בן אנוש.
‏שלוש, שתיים, אחת...
‏כמה ימים טובים.
‏שנה חדשה מאושרת!
‏כמה ימים רעים.
‏היא תהיה בסדר.
‏בעיר הזאת יש בתי חולים ממש טובים.
‏יש לו כמה חברים.
‏אתה כזה ילד טוב, ג'ייסון. כזה ילד טוב.
‏כמה אנשים שהוא לא סובל.
‏- אני בבר. אתה כאן? -
‏- מגיע עוד 5 דקות! -
‏הוא לומד דברים בכוחות עצמו.
‏ונקווה שהוא לומד לבקש עזרה בשעת הצורך.
‏- למדו לנגן בגיטרה ‏לכל הגילים -
‏תנסה ככה. אצבעות כך.
‏אין לך מושג כמה זמן ניסיתי להבין את זה.
‏כולם צריכים מורה. אז תעשה את זה שוב.
‏הוא מפשל, ומנסה שוב, ומפשל שוב,
‏ואז עושה טעויות, ואז מנסה לתקן אותן.
‏זה מה שכולם עושים.
‏לחיי מייקל. ‏-לחיי מייקל.
‏מה לדעתך קורה כשאנשים עוברים בדלת?
‏זה הדבר היחיד ביקום שאני לא יודעת.
‏גם אני לא יודעת.
‏הגל חוזר לאוקיינוס.
‏מה שהאוקיינוס עושה עם המים אחרי זה, ‏אין לדעת.
‏אבל כפי שאמרה לי פעם לא-רובוטית חכמה מאוד,
‏ "האושר האמיתי טמון במסתורין."
‏אכפת לך אם אשאר פה עד שתלכי?
‏רק אם תגידי את מה שלימדתי אותך.
‏אני שונאת לראות אותך פוסעת ‏מבעד לדלת האחרונה בקצה הקיום,
‏אבל אני אוהבת לצפות בך עוזבת.
‏הנה.
‏היי, זה נמסר לבניין שלי בטעות. ‏אני חושב שזה שלך.
‏היי, תודה רבה.
‏אני חושב שאני יודע מה זה.
‏בחיי.
‏- קויוטי ג'ו'ס ‏כרטיס מועדון -
‏- מזל טוב, מייקל אדמיתי ‏ברוך הבא אל חיסכון אמיתי -
‏תראה. תודה. תודה רבה, רבה לך!
‏כן, אין בעיה. קח את זה בקלות.
‏אגיד אפילו יותר מזה.
‏אומר לך את זה, ידידי, עם כל האהבה שבליבי,
‏וכל החוכמה שביקום.
‏קח את זה בקללות.
‏בסדר.
‏תרגום כתוביות: אורית זיו