Han er som et dyr. Han spiser alltid.
Propper seg full.
Som et villsvin som roter i søpla.
Han står opp mellom ni og halv ti. En gang etter det.
Jeg gir deg plantegningen. Alarmen...
...safekombinasjonen.
Jeg er bevisstløs i kjøkkenet.
Det blør fra hodet mitt... Du legger det opp som du vil.
Så ovenpå til safen. Han overrasker deg og... Sånn blir det.
Jeg dreper ikke mannen din, Dany.
Ok. Ålreit... Har du noe til meg?
Hva faen er Grail Industries?
-Hva er det? -Det står her...
Det angår ikke oss. Får jeg lov?
Og hva får jeg?
Dany...
Siste kjente adresse.
Vent! Vent!
Nei!
Det var den dagen det skjedde, Dany. For meg...
For Jesse og meg.
Det var da alt ble dritt.
Noen må betale for det.
Det var det du ville ha, hva?
Jeg sa jo at jenta mi var god.
Noe har blitt sluppet løs. Vi vet ikke hvordan...det havnet her.
Vi er ikke sikre på hvorfor. Men vi vet at vår jobb er risikabel.
Mange har dødd. Hvis oppdraget vårt ikke lykkes...
-...vil mange flere dø. -Herregud.
Du må forstå at vårt dekke er viktig.
Ikke si det til noen. La oss være i fred.
Hvis vi trenger noe, tar vi kontakt.
Du sa "ble sluppet løs". Snakker dere om en fange?
-Er det en rømt gærning? -Det stemmer.
-På sett og vis stemmer det. -Jøss.
Vi ringer om vi trenger noe.
El Paso Gazette. En småbarnsfamilie i Indiana tar barna til et tivoli.
Tre unger. De har vært der i en time, lekt og hatt det gøy.
Når de snur seg, er en av ungene borte. Minsteungen.
Foreldrene får panikk. De overlater de eldre barna hos kringleselgeren.
De går for å lete. Etter en halvtime finner de ham.
Han er fortvilt ved en karusell.
Foreldrene blir henrykt og priser Herren. Softis til alle.
Men de andre to barna...
Det tok tre dager å finne en av dem. Naken i en grøft ved motorveien.
Det vanskelige, fra en politimanns perspektiv,-
-var den gamle mannen.
Han hadde solgt kringler på tivoliet i 30 år, helt plettfritt.
Det tredje barnet fant de aldri.
For en verden.
-Hva tror du? -Tiden går. Vi må forsøke igjen.
-Forsøke igjen? -Ja.
Med boksen? Er du sikker på at den er der?
Den er der.
Vi venter til det mørkner, finner pastoren og prøver igjen.
Men denne gangen... ingen overraskelser.
Han kom innom tidlig i morges.
-Han bare dukket opp. -Han burde ha ringt.
Han hadde absolutt drukket. Ingen tvil.
Han ba om å få være alene og be med henne.
Han var der i noen minutter. Da jeg kom inn var hun sånn.
Hold opp, Jack!
Han sa at noe kom til å skje. Da han var her før.
Jeg var uhøflig. Etter alt som har hendt er det vanskelig å tro...
Han hadde rett. Se på barnet mitt nå.
Jeg vet ikke hva det betyr, men... det føles som noe har hendt, hva?
Det gjør det virkelig.
Mamma?
Mamma pleier å følge meg til bussen.
I dag skal vi prate.
-Hva vil du prate om? -Kom an.
Kom hit.
Jeg skulle ikke gått til pastoren.
-Jeg er virkelig... -Hør her...
Hva det enn er du tror du hører iblant...
...gjennom soveromsveggen.
Jeg gjør ikke mamma noe vondt.
Jo, det gjør jeg, men...
Voksne er kompliserte.
Så, du skal bare...
Jeg elsker deg, Bob.
-Pappa. -Hva?
Dougie Amsterdam... sier at pastoren slo deg ned...
...og fikk deg til å lage en rar lyd.
Alle lo, så jeg fikk ham å ta det tilbake.
Jeg banket ham opp...skikkelig.
-Jeg fikk ham til å gråte. -Bra. Vi rekker ikke bussen.
God morgen.
Hvem er du?
-Hva heter du, søta? -Det er Janey.
-Er det den første dagen, Janey? -Hennes 900. dag, liksom.
Det ser ut som om pervoen helt har glemt deg, Janey.
-Hva har skjedd med deg? -Det er kaninmannen!
-Skrik som en kanin! -Kom an, skrik!
Kom an og skrik!
Ok, jævla banking.
Hva vil du?
-Hva driver du med? -Jøss! Du kan ikke gjøre det.
-Hørte du ikke at jeg banket? -Var det deg?
De leverte den for en time siden. Du fikser det med varebilen, hva?
-Jeg er på det. -Det ser ikke sånn ut.
Ikke? Det er mitt "jeg-er-på-det-antrekk".
-Sett Jesse? Vi skal ses om en time. -Kunne du ikke vente?
Bilnøklene er i skapet. Jeg ser fram til at du gjør litt nytte.
Er det deg, Padre? Jeg lurte på hvor du var.
Jeg skulle ikke stjele nattverdsvinen. Jeg hentet bilnøklene.
Jeg skal kjøre ned kisten. Ta meg av det. Jesse?
Er du ok?
Jeg vil vise deg noe.
Førerkort og vognkort, takk.
-Vet du hvor fort du kjørte? -For fort, siden du stoppet meg.
185 i 90-sone er for fort.
Hva slags navn er "Marnie Pomerantz"?
-Ungarsk. -Du ser ikke ungarsk ut.
Hva ser jeg ut som, da?
Du ser ut som en som har brutt mot hastighetsbestemmelsene.
Jeg vil at du går ut av bilen. Jeg må anholde deg og beslaglegge bilen.
-Hørte du meg, ma'am? -Unnskyld. Får jeg ta kåpe og veske?
Jenter gråter mye i sånne situasjoner.
Slapp av. Jeg skal ikke grine. Det er dumt.
Det fungerer aldri uansett, hva?
Det er litt sexistisk, når man tenker på det.
-Hvor tjenestegjorde du? -Unnskyld? Å.
-Helmand, Kandahar. -Afghanistan.
-Et jævla sted, hva? -For guttene, ikke for meg.
Jeg var der på min lille apacheskytende pilgrimstripp.
Kan jeg få si hvorfor jeg kjørte for fort? Jeg prøver ikke å slippe unna.
Jeg har en venn som havnet på feil vei for en stund siden.
Virkelig feil vei. Helt feil valg i livet.
Jeg prøvde å hjelpe. Prøvde å få litt vett inn i skallen hans.
Jeg har ikke klart det...før i dag.
Jeg vet at det er galt å kjøre for fort. Det farlig, galt og mot loven.
Jeg burde egentlig ikke si dette, men...
Jeg ville brutt hundre lover om jeg fikk ham på rett kjøl igjen.
Unnskyld språket mitt.
Er du sikker på at han er verd det?
Jeg ønsker at han ikke hadde vært det.
Ikke så fort. Han vet hva som er bra for ham. Han kommer til å vente på deg.
Jeg løy. Nå gråter jeg.
Dette er 64. Jeg er klar.
Hopp!
-Syng Johnny Cash for meg. -Syng Johnny Cash for meg.
-Hopp og fortell en hemmelighet. -Jeg liker Justin Bieber. Faen!
-Hopp. Hva heter Texas' guvernør? -Jeg vet ikke.
Boks!
Fortere!
Fly!
Faen, Cass. Er du ok?
Det er toppen!
QUINCANNON KJØTT & ENERGI
JESUS KOMMER... LØP!
Det fins tre mulige forklaringer. Nr 1: John Travolta.
Filmen der han får kraften sin fra en hjernesvulst.
Nr 2: Jason Bourne. Får kraften sin av en hemmelig regjeringsbyrå.
Eller, minst trolig, men mitt yndlingsscenario, du er en jedi.
Hvis vi antar at det ikke er nr 1...
Hvor utrolig opphisset er vi da?
Ikke særlig opphisset i det hele tatt, virker det som.
-Hvor lenge tror du at du har hatt det? -Siden i går kveld.
Kanskje lenger.
-Jeg har følt meg annerledes. -Hvordan annerledes da?
-Hva? -Hvordan føles det?
-Det er sprøtt. -Jeg vet alt om sprøtt.
-Fortell hvordan det føles. -Det føles som om...
...jeg har en stor mikser i magen.
Inni den mikseren fins alt.
Kjærlighet, hat, ild, is.
Polonium, iskrem, taranteller, alt.
Alt i Guds skapning. Inni meg.
Kjenner du til den slags galskap? Jeg trodde ikke det. Jeg er sen.
Nei! Bare sett deg et minutt.
Du er i sjokk. En sånn kraft fra ingen steder. Det er veldig sjokkerende.
Det kanskje til og med føles som en forbannelse.
Men tenk på dette, ok?
Det trenger ikke være det.
En som deg, med noe som dette.
Kom an, pastor, bare tenk på mulighetene her.
Ytringer av sjokk og sorg over hele verden da en stjerne ble begravet i dag.
Er du klar til å gå? Det er mørkt snart. Hva? Du mumlet.
Jeg sa...
Klar til å gå. Det var det jeg sa.
Som den store naturalisten John Muir en gang sa:
"Drar man i naturens ting finner man dem festet til resten av verden."
"Vi ser en god mulighet for begge våre selskap og ser fram til deres svar."
"Med hilsen Jerry Cutler."
Skal jeg besøke ham? Banke og få ham til å gråte?
Guttene fra Green Acres puster oss i nakken. Hva kan jeg gjøre?
Du kan ta bort brettet mitt.
-Jeg ber frøken Oatlash. -Jeg er ferdig nå. Du kan gjøre det.
Blås i det, Donnie. Takk.
En høyrehånd uten høyrehånd.
Står til, partner?
Savnet meg?
Gir du meg en sånn?
Houston hilser.
Hallo?
-Får jeg spørre om noe? -Ja da. Hyggelig med samhandling.
Syns du jeg virker annerledes?
Du ser ut som skitt. Men det blir stadig vanligere. Hvorfor?
-Det har skjedd noe. -Jeg vet ikke hva det betyr, Jesse.
Ikke jeg heller.
Du kjeder meg nå. Nå prater vi om mine ting.
-Jeg snakket med Danny. -Nei, Tulip.
-Hør på meg. -Det er din tur til å høre på meg.
Jeg er ferdig med det livet. Savner det ikke.
-Det er løgn! -Jeg vil ikke ha det.
-Hvorfor skjønner du ikke? -Jeg forstår ikke.
-Naturligvis ikke. -Hva prøver du på, Jesse?
Frisyren og den idiotiske klesdrakten? Hvorfor?
-Jeg avla et løfte. -Ja da. Vær en av de gode.
Klart det er en spøk for deg. Men ikke for meg.
Hvis jeg bryter løftet mitt? Ikke gjør alt jeg kan for å redde denne byen?
-Er jeg ansvarlig. -Sier hvem?
-Sier Gud. -Gud? Tidenes største løftebryter.
-Det er en spøk. -Du vet ikke hva du snakker om.
-Jeg er for dum til å forstå deg. -Jeg er lei av dette!
-Gå tilbake til ditt kriminelle liv. -Dette er ikke forbrytelser, pastor.
Dette er rettferdighet.
Carlos...
Vent!
Jævla rotte, pengestjelende, barne- drepende, livsødeleggende drittsekk.
-Du har funnet ham. -Siste kjente adresse.
Løftet du avla? En liten gutts løfte. Avgitt for lenge siden.
Det fins ingen gode gutter, bare gutter. Kanskje ikke i tankene dine, men...
Pappaen din er død og denne byen er bortenfor redning.
Jesse, kom an. Nå dreper vi Carlos.
Først boksen, så pastoren.
Godt forsøk, gutter. Jeg vet ikke hvordan dere finner meg, men neste gang-
-burde dere kjøre en annen bil, idioter.
Jeg drepte dere. Hvordan gjorde dere det?
Kloner.
Ok.
Skitt.
Nå må jeg rydde opp igjen. Faen. Jeg skulle ikke ha begravet motorsagen.
Det tar en evighet.
Ok. Jeg har et våpen!
Vis deg, så vi får det overstått!
-Ikke skad meg. -Hvordan finner dere meg?
Vi er ikke ute etter deg.
-Hva? -Vi er ute etter pastoren.
Han har noe som er vårt. Og vi må legge det tilbake.
Det første vi gjør er å brekke alle bein i kroppen hans med en hammer.
Og jeg mener det bokstavelig, hvert eneste et.
Og så kanskje noe med batterisyre.
-Fritos? Med chili og ost? -Hei!
Det er noe du må vite før vi drar.
-Kjør rundt! -Jeg må fortelle noe.
-Er du døv? Vi prater her. -Hva er det med deg?
-Kom an da, rasshøl. Sett i gang. -Mener du alvor?
-Ja! Kom ut av den jævla riskokeren! -Du er gal!
Jeg tenkte meg det!
Uansett, hva må jeg vite?
Jeg må pisse.
Fascinerende. Hold meg informert.
Hei, pastor.
Hei, Donnie.
Hvem er kaninen i bjørnesaksen nå?
Snu deg.
Snu deg!
Ned på kne.
Nå er det din tur til å lage lyd.
Kom an, kom an.
-Jeg sa pip. -Jeg piper ikke for deg, Donnie.
-Du skal du dø for meg. -Ikke det heller.
Men jeg gjør et avtale med deg.
Jeg får det til å se ut som selvmord når purken finner kroppen din.
Hele byen trenger ikke få vite at jeg banket deg to ganger.
Stopp!
-Hva faen? -Tilbake.
Sett deg.
Putt pistolen i munnen.
Spenn hannen.
Slipp revolveren.
Jeg skjønner.
Du kan gå.
Hei, Donnie.
-Hva gjorde dere gutter der inne? -Ombestemte meg.
Jaha...
-Og Carlos? Han får slippe unna? -Vi...
Ikke si det!
Vi overlater ham til Gud.
-Jeg blir. -Og jeg drar ikke uten deg!
Som du vil.
Mislykkes oppdraget vårt, dør flere. Ingen vei tilbake om vi mislykkes.
-Dere er ikke vampyrdrepere? -Vampyrer? Nei, slett ikke.
-Vi vet ikke hva det betyr. -Vi vil ha det som er inni pastoren.
Klart dere vil. Hvem vil ikke ha en sånn makt?
Spørsmålet er hva dere vil ha den til? Militært? Økonomisk?
Psykoseksuell massekontroll? Hva skal dere gjøre med den?
Ingenting!
Den skal aldri noensinne brukes. Derfor var den her inne fra begynnelsen.
-Hvem er dere? -Vi kommer fra regjeringen.
Jeg antok det med kloningen. Men hvilken avdeling? FBI? CIA? NSA?
Vi kommer fra himmelen.
Jeg forstår. Ja da.
Dere tror at jeg er en håndfull? Jesse er en jævla rivningsgjeng.
Dere angriper ham med kaffebokser og motorsager? Det hjelper ikke.
La meg være mellommann. Jeg forteller ham om oppdragets viktighet.
-Og pastoren vil høre på deg? -Ja da, han er min bestevenn.
-Dør de alltid i stolen? -Har aldri hørt at det mislykkes.
-Er det vondt i stolen? -Ikke om det gjøres rett.
Hvordan var sin dag?
Det skjer mye.
Hørte du om greien med Tracy Loach?
Hun åpnet øynene. Pastoren kom innom og ba for henne. Hun åpnet øynene.
-Besøk ville kanskje gjøre henne godt... -Du holder deg unna henne.
Du holder deg unna hele familien. Vil du bli drept?
-Nei. -Skjerp deg da.
Valser omkring som om det ikke fantes noen problemer.
Det er en monstersump.
Drap, ødeleggelse, rømte gærninger.
Ja, sir.
Forbannede monstersump.
Første Korinterbrevet. Kapittel 15, vers 51.
"Hør, jeg skal fortelle om et mysterium."
"Vi kommer ikke alle til å sove, men vi skal alle bli forandret."
"Lynraskt, i en blunk, ved den siste trompeten."
For trompeten skal lyde, de døde vil for evig stå opp"-
-"og vi kommer til å bli forandret."
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com