Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Flytta dig.
- Jag äter hellre en skunks kulor. - Jag sparar den till senare.
Tack, det var snällt.
- Nej... - Ta honom till hålan.
Nej, snälla... Jag var självisk!
Jag ville inte halka. Jag var inte snäll!
Snälla... Vad som helst utom hålan.
Inte hålan. Jag är inte en trevlig kille.
Varsågod.
- Vad ska vi äta nu? - Vilken bitch!
Det är inte rätt.
Vad har han gjort?
Tyst! Låt mig tänka.
Jag sa: "Håll tyst!"
Håll i honom.
Låt honom smaka på elden.
Nästa gång jag säger till dig så håller du tyst!
Hoppas ingen behöver skita.
Vad glor du på?
Du var lite knubbig, eller hur?
Oroa dig inte. Jag ska bli en bra pappa.
Vill du ha nåt?
Nej, jag gör det inte.
Fortfarande mardrömmar?
Kylskåpet är sönder.
När min bror fick mardrömmar gjorde mamma en keltisk John Blund.
Whisky, honung och lite råttgift.
Ett par klunkar så drömmer du inte ens.
- Vill du gå ut? - Vart då?
Jag vet inte. Ha kul och strula lite. Kanske det där Hurt Locker-stället?
Jag bör stanna här hos Denis. Jesse, då?
Nej, han... håller på med sin Gudsgrej.
Han behöver vila.
Klockan är 02.30. Det behöver du också, raring.
Ja, visst. Det var en dålig idé. Du har rätt.
- Jag ska gå och lägga mig. - Okej.
- God natt, Cas. - God natt, raring.
Vad är det? Vad är det med dig?
Okej, okej... Lugna ner dig.
Dra åt helvete! Dra åt helvete!
Jag är glad att värden låter oss använda baktrappan.
Det är supersmidigt.
Två sockerbitar. Som du vill ha det.
Är det här värt risken?
Bästa sättet att lära känna sin måltavla är dold intimitet.
- Så när kommer bossen? - Bossen?
- Ja, herr Starr. - Han är på väg. Vad är det?
- Boo Berry. Vill du ha? - Det är därför du ser ut så.
Hur är det?
En jobbig natt. Läkaren avrådde från sjukhuset.
Han gav honom lugnande och sa till mig att vara hos honom.
- Kan jag göra nåt? - Nej, det är bra. Ska du ut?
- Jag tänkte gå till Circuit Works. - Okej, visst.
Jag tar med Gudsauditionerna. Din idé.
Se om de kan förbättra videon. Förstora bilden.
Okej, visst...
Leta efter serienummer på pipan och se om de kan spåra...
Den tillbaka till ägaren. Som de gör på teve.
Det låter bra.
Det är min enda ledtråd. Det är allt jag har.
Det är en bra idé. Jag är glad att jag kom på den.
- Berätta hur det går. - Visst.
Padre?
Du frågade om du kan hjälpa till med Denis.
- Vill du att jag ber för honom? - Nej, för jösse namn.
Om det hade hjälpt, men det var inte vad jag tänkte.
Vad?
Jag vet inte om det går eller hur dina krafter funkar-
- vad det finns för riktlinjer och jäkla regler, men...
Han är döende, Padre. Du kunde kanske...
Jösses, Cas. Jag menar...
Jag vet inte om Genesis hjälper, men även om det skulle göra det...
Jag...
Jag tror inte att det är syftet.
Okej, självklart. Troligen inte.
- Förstår du? - Ja.
Okej, då.
- Hej. - Hej.
- Var har du varit? - Hurt Locker.
Vad är det med det stället? Jag fattar det inte.
Uppenbarligen.
Är du okej?
Ja.
Okej, bra.
- Jag ska till Circuit Works. - Varför?
Visa dem Gudsauditionen. Se om de kan förstora pistolen.
Och spåra skytten.
Det var Cassidys idé.
Får jag följa med?
Visst.
Nästa!
Jag har en otydlig video och hörde att ni kan förbättra bilden.
- Som de gör på teve. - På teve?
Som i alla snutserier där de förstorar registreringsnummer-
- en otydlig skylt eller ett vapens serienummer.
- Och vad letar ni efter? - Ett vapens serienummer.
Vi ska ta en titt. Vänta en stund.
Ni måste veta...
att en del av innehållet kan verka konstigt.
Det här är New Orleans. Vi har sett allt och lite till.
Jag vill bara veta om ni kan se serienumren.
Visst. Vänta en stund.
Självavfrostande med ismaskin. Varenda hylla klarar fyra liter.
- Kan jag få det idag? - Vad gör du?
- Vi behöver ett kylskåp. - Det är redo om 20 minuter.
Toppen. Kom nu.
- Jag väntar på Dork-snubbarna. - Va...?
Serienumren. Anledningen att vi kom hit.
Just det. Behöver du min hjälp med det?
Det här är vad gott uppförande leder till.
Andra nyheter. Vi har hittat källan till våra tekniska problem.
Så ni bör snart vara tillbaka i era egna helvetesceller.
Jag ser också fram emot det.
Era celler, för de som inte vet, drivs av en central generator.
Från generatorn får varje cellblock en viss mängd kraft.
En mycket specifik mängd baserad på personalen.
Baserad på er.
Men det kan uppstå problem, som de vi har haft-
-när ni är för många.
När en av er inte borde vara här.
Frågan är vem?
Var inte rädda. Ju förr jag vet desto fortare kommer ni härifrån.
Så vem är det? Vem hör inte hemma i helvetet?
Första...
Andra...
- Det är jag. - Jag sträckte upp handen först.
- Det är jag. - Jag hör inte hemma här.
Okej, då får det bli så.
Oroa dig inte. Vi kommer att hitta dig.
Det är jag. Jag vet det. Ensamstående mamma med tre barn.
Jag gav dem allt. Lagade mat, städade...
Och de var inte lätta. Jag orkade inte mer.
- Så du tände eld på dem? - Ingenting dög!
Jag hör inte hemma här. Jag har inte dödat nån.
- Du våldtog fyra kvinnor. - Vi var på dejt.
- Nej betyder nej. - De sa ja till dejten.
Fråga pappas advokat. Det är samtycke.
Det är du, eller hur? Du hör inte hemma här.
Jag är troligen ondast här inne. Bortsett från dig.
Säger du det. Så vad har du gjort?
Det har du inte med att göra.
Du vet mina brott, Eugene.
Du kan väl berätta om dina, oss onda personer emellan.
Det var en tjej. Hon litade på mig.
Jag utnyttjade det.
Du... skändade henne?
Lemlästade henne...? Mördade henne?
- Jag kysste henne. - Du hör inte hemma här, min vän.
Jag förtjänar inte att komma härifrån.
Låt dig inte luras. Mannering tänker inte släppa ut nån.
När jag först kom hit hade de höga förhoppningar för mig.
Jag blev övervakare och kunde röra mig fritt.
Jag såg saker och lärde mig hur de tänker.
Skulle de låta nån lämna helvetet? Aldrig!
- Jag säger att det är jag. - Lyssna, Eugene.
Helvetet är mer än Zagnuts och platta basketbollar.
Det finns andra platser där de kan sätta dig.
Om jag förtjänar nåt annat... så får det bli så.
Det var snällt av dig, Eugene.
Är du okej? Det är ingen fara.
Ut med det bara. Duktig pojke.
Lägg dig ner och vila bara.
Såja. Det är ingen fara.
Fint kylskåp.
Du, Tul. Får jag ställa en fråga?
- Visst. - Har du nånsin tänkt...
Du vet, kanske...
- Att du vill vara jag? - Nej.
Inte precis som jag. Det vill knappt jag själv.
- Jag menar ha mina krafter. - Du menar vampyrdelen?
Min odödlighet. Skulle du vilja ha den?
Evigt liv...? Det skulle väl vara häftigt.
Du behöver inte oroa dig för inget sårar dig.
- Du behöver inte vara rädd. - Jag blir ändå sårad.
Du vet vad jag menar.
Du fick alla fingrar avhuggna. Ett par såna här och de är tillbaka.
Okej, det är en bra poäng. Det är en fördel.
Men det har ett pris, som...
Jag brukade älska stranden.
När jag var liten tog mamma oss till stranden på sommaren.
Jag och min bror. Varenda söndag.
När alla idioter var i kyrkan hade vi stranden för oss själva.
Jag minns inte när jag var på stranden sist.
Inte jag heller. Jag hatar stranden.
Sen är det tristessen.
Du har hört alla skämt. Droger funkar knappt.
Och alla du bryr dig om och älskar... bara dör.
Förutom du.
Ja, det suger.
Ja.
Från havets botten till bergens toppar.
Från maten du äter till skräpet du producerar.
Vi tänker på din dag och allas morgondag.
Custer, Jesse. Dork Docs tar emot er nu.
- Vänta bara. - Lyckades ni? Funkade det?
Njut av resultatet.
Vi zoomade in och titta! Vad ser vi på pipan?
- Jag ser ingenting. - Just det!
- Jag ser ingenting. Inga serienummer. - Det stämmer. De har filats bort.
Det finns inget som kan identifiera den som håller pistolen.
Men jag vill veta det.
- Vet vi inte redan det? Ni. - Det är inte jag.
- Varför skulle jag komma hit då? - För att skydda er själv.
Jag trodde att ni ville dölja era spår?
Men nej... Han hoppades att vi skulle hitta serienumret.
Ja, som jag sa tidigare. Jag måste veta vem det är.
Det blir inte lätt.
Det måste finnas ett annat sätt. Det måste det.
Okej, spela upp den från början.
- Stoppa där! Vad är det? - En klappa. Vid en filminspelning...
Spegelbilden. Bakom kameran. Är det ett ansikte?
Eller en kaffekanna.
Jag tror att han har rätt. Upplösningen är dålig.
- Kanske en pixelomkalibrering? - Ja.
- Kan ni göra det? - Vänta en stund.
- Vad finns där nere? - En extrapolerare.
En vadå...?
- Jag sa att det kan bli värre. - Nej!
Det är samma.
Du måste. Du är den ende jag kan räkna med.
Lyssna, Tracy. Det är som...
vad Mary Poppins säger i "Sound of Music".
När Gud stänger en dörr öppnar han ett fönster.
Du har rätt. Jag brukade älska Mary Poppins.
Tack, Eugene.
- Vad fanken? - Förlåt, jag trodde...
Gillar du mig?
Ja. Vänta...
Är du inte arg?
- Jo, varför har du inte sagt nåt? - Va...?
Jag gillar dig också.
- Jag känner för att sjunga. - Jag också.
Varför gråter du nu?
Jag är bara... lycklig.
Är det nån där inne?
Jag önskar att du berättat tidigare. Jag har lovat nån annan.
Va...? Vem då?
Gud.
- Är du här, Eugene. - Pastorn...?
Hur är det? Tracy sa att ni har ett stort kemiprov i veckan.
- Kommer du att vara redo? - Jag tror det.
Bra. Det gäller dig också, Tracy.
Ju mer ni kämpar nu desto fler valmöjligheter får ni.
- Jag gör mina läxor på bussen hem. - Självklart.
Tracy...
- Pastorn är inte Gud. - Det är han för mig.
Nej... nej...
Nej, hörni!
Lägg av! Hörni! Lägg av!
Nej! Jag sa sluta!
Sluta!
Eugene! Jag har ringt din pappa. Han kommer att bli arg.
- Avsluta det. - Eugene!
Kom igen, Eugene. Avsluta det.
Just det... Såja. Precis så. Fortsätt.
Jag sa ju att jag skulle komma och jag kommer nu!
Såja. Här får du. Lite Ginger Ale.
Jösses! Såja... såja.
Är du okej? Låt mig ta bort den.
Det hjälper inte att lukta på sina egna spyor.
Jösses... Låt mig hjälpa dig.
Snälla...
Är du okej?
Du var tvungen att se det själv. Du var tvungen att se.
När de kommer på att det är du så hamnar du där.
Och inte bara i ett par timmar, utan för evigt.
Jag vet. Det är inte rättvist.
Lägg av. Vad bryr du dig om rättvisa?
Du måste lita på mig, Eugene. Jag vill hjälpa dig.
Hjälpa mig? Hjälpa mig med vadå?
Att rymma, så klart.
- Vem är det? - Din granne.
- Vem har du med dig? - Ingen. Det är bara jag.
Vad vill du?
Jag går mellan lägenheterna och lagar hålen. Om du vill?
Jag trodde att du var mitt ex. Kom in.
Gud.
Jag vet inte varför jag ber när jag vet att du inte är där, men...
Om det här är din plan för mig och du kan höra mig...
så ber jag dig om hjälp.
Jag offrade en bit av min själ för att hitta dig.
Låt det inte vara förgäves. Snälla.
Custer, Jesse. Välkommen fram till Dork Docs.
- Gick det bra? - Tyvärr, vi hittade ingenting.
- Va? - Vi förstorade bilden.
Och använde en pixelmanipulator, men...
Det var en kaffekanna.
- Han drack väl kaffe innan han sköt. - Eller efter han sköt honom.
Ingenting.
Allt det här var förgäves.
Kan vi hjälpa er med nåt annat?
Jag letar efter Gud! Har ni sett honom?
Jag ber om ursäkt.
- Er DVD! - Som ni sa. Där finns ingenting.
Jag tänkte göra det förr eller senare, men tack.
- Skottlossningen var visst allvarlig. - Ja, det var den.
Är det därför du har ett vapen?
Nej, det är... på grund av mitt ex.
Rodney kan vara... oberäknelig.
Var är dina möbler?
Jag har precis flyttat hit. Jag fick ge mig av i all hast.
Jag tog bara ett bord, stolar och en luftmadrass.
- Och en teve. - För att känna mig hemma.
Ja...
- Boo Berry! - Ja, min favorit.
- Min också. - Count Chocula suger.
- Jag heter Tulip. - Jenny.
Låt det stelna i en timme.
Sen kan du slipa och måla. Vad du vill.
Tack, igen.
Har du nånsin burit skyddsväst och blivit skjuten i bröstet?
Det har jag inte.
Men det låter kul.
Det är det.
- Vi borde göra det nån gång. - Gärna.
- Vad? - Det är Pronsias.
- Vad vill du? Ha pengar? - Skönt att höra din röst, Seamus.
Jag har inte tid med det här. Hur mycket?
- Jag vill inte ha pengar. - Inte? Vad vill du då?
- Jag har en son. - Säkert dussintals, men grattis.
Det är inte på det viset.
Denis är inte ny. Han är gammal och sjuk.
- Hur väl känner du honom? - Jag sa ju att han är min son.
Du vet vad jag menar. Hur är han? Hur väl känner du honom, Pronsias?
Jag vet att han är döende, Seamus. Så mycket vet jag.
Gör det inte. Låt honom dö.
<DIV Style= "font-family: Arial;font-size: 12pt; font-weight: normal; font-style: normal; color: ♪FFFFFF; text-align: center;"> Text: Viktor Björkman www.sdimedia.com