www.HoundDawgs.org
Jag har frågat mig själv -
- vilken sjuk människa döper en gata till Edgewood Way -
- och placerar den 800 meter från Edgewood Lane?
Det är sjukt. Du har lurat ut mig i den här -
- läskiga, förvirrande, jädra förorten.
Allvar, alltså. Jag sticker ut så mycket.
Okej, baby. Jag hör av mig snart.
Vi ses.
Så det här är Rhine Ave.
Det är som en jädra häcklabyrint här ute.
Rakt fram och sen tror jag det var till vänster på...
Vad var det? Peacock?
Gå rakt fram och vänster in på...
Okej. Fortsätt rakt fram.
Gör inget dumt. Fortsätt rakt...
Fan också. Jag tar andra vägen.
Inte i dag. Inte jag.
Du vet hur de behandlar folk här, de jävlarna. Jag drar.
Kom igen, broder.
Sid, Sid, Sid.
Hur går det?
Bra.
- Har du din tandborste? - Ja.
Din deodorant?
Ja.
- Har du dina myskläder? - Jag har dem.
Ge mig ett ögonblick, Sid. Vi ska locka ut nåt ur husse.
Vad?
Vet de att jag är svart?
Nej.
Borde de det?
Det är nåt -
- som du kanske borde, du vet...
- nämna. - "Mamma och pappa, min svarta pojkvän..."
"hänger med i helgen, jag vill inte att ni blir chockade..."
"över att han är svart."
Jag är den förste svarte killen du har dejtat.
Ja, och?
Det här är okänt territorium för dem. Jag vill inte bli bortjagad med en hagelbössa.
Det blir du inte. För det första skulle min pappa ha röstat på Obama -
- en tredje gång om han hade kunnat. Kärleken är äkta.
Jag säger det för han kommer att ta upp det med dig och det kommer att suga.
Men det är för att han inte förstår sig på folk över huvud taget.
De är inte rasister.
- Okej. - Jag skulle ha sagt det.
Jag skulle inte ta med mig dig hem till dem. Tänk på det en sekund.
- Jag tänker. - Ja, ja, bra.
- Nej, nej. - Kom igen, jag är vuxen.
- Inte en chans. - Du hade av min cigarett.
Slängde du ut den? Du slängde ut en dollar genom fönstret.
- En dollar du spenderade på nikotin. - Ja.
- Vänta, jag måste ringa Rod. - Åh, Rod.
Gör inte så.
Läget?
- Jobbar du? - Ja, jag jobbar.
Du, Chris, berätta för mig hur jag kan råka illa ut -
- för att visitera en äldre dam? Det är en normal åtgärd.
Gary tror att för att en gammal kärring är gammal kan hon inte kapa ett plan.
Jag vet att du skrattar.
Allvar, mannen. Nästa 11 september kommer att bli nån åldringsgrej. Det är sanningen.
Tack för att du tar hand om Sid i helgen. Kom ihåg, ingen människomat.
- Han har IBS-mage. - För fan, C, lita på mig.
- Jag glömmer inte grejer, du gör det. - Ja, ja. Okej.
Jag accepterar din ursäkt. Det är lugnt. Hur är det med lilla miss Rosie?
Hon mår bra. Hon kör.
- Får jag prata med honom? - Nej.
Jag vill prata med honom.
Vänta, vänta.
- Hej, Rod. - Du vet att du valde fel kille, va?
Det här är bara en ploj för att få dig.
- Inte för sent för oss. - Skaffa en egen tjej.
- Hon är arg på dig för du lyder inte mina råd. - Som vad då?
Som att inte åka hem till en vit tjejs för- äldrar. Vad gör hon? Suger hon av dig?
- Hej då. - Du vet vad jag menar.
Chris.
Den fan la på.
- Du är svartsjuk. - Nej.
Gjorde jag dig svartsjuk? Det är Rod!
Fan. Är du okej?
- Ja, det skrämde ihjäl mig. Du? - Jag är okej. Herregud.
Fan!
- Stanna här. - Vad?
Vad gör du?
Jag vet inte.
Han kanske har sprungit sin väg.
Chris.
Ring nästa gång till Animal Control Services.
Ja, förlåt. Jag var förvirrad.
Så, ni kom hit från stan?
Ja, mina föräldrar bor vid Lake Pontaco.
Vi är på väg dit över helgen.
- Sir. Kan jag få se på körkortet? - Varför?
Jag har ett statligt ID.
Nej, nej. Han körde inte.
Jag frågade inte vem som körde. Jag bad om hans ID.
- Varför? Det är underligt. - Varsågod.
Nej, fan heller. Du behöver inte ge honom det, du har inte gjort nåt fel.
Baby, det är okej.
Så fort det har inträffat en olycka har vi rätt...
Det är skitsnack!
Ma'am...
Är allt okej, Ryan?
Ja, jag är okej.
Låt laga strålkastaren. Och spegeln.
Tack, konstapeln.
Vad?
- Det var sexigt. - Ingen ska få jävlas med min man.
- Jag märker det. - Okej.
Vi är framme.
Det är gårdskarlen.
Är du redo?
- Hej! - Min lilla flicka! Kom hit!
Hur mår du? Jag älskar dig också. Jag har saknat dig.
Det här är min pappa, Dean. - Det här är Chris.
- Kalla mig för mr Armitage. - Givetvis.
Jag skojar, säg Dean. En kram, min pojke.
- Hur är det? - Bra.
- Vi gillar att kramas. - Det här är min mamma.
Hej.
Trevligt att träffas.
Jag kallas Missy.
- Kom in, välkommen. - Kom in.
- Hur gick bilresan? - Den gick bra. Vi körde på en hjort.
- Vad? - Åh, nej.
- Är den död? - Ja.
Så hemskt. Är ni okej?
- Ja, den skrämde ihjäl oss. - Ja?
Ja, den kom ur tomma intet. En kraftig smäll.
Ni måste ha blivit väldigt rädda.
Jävla underligt. Vet ni vad jag säger?
Jag säger, en är borta, hundratusen återstår.
Dean.
Jag vill inte vara överlägsen men jag säger bara -
- jag gillar inte hjortar, jag är trött på dem.
De tar över. De är som råttor. De förstör ekosystemet.
Ser jag en död hjort i vägkanten tänker jag för mig själv: "Det är en början."
- Jag fattar inte det. - Jag bara säger det.
Jag är tacksam för vad ni gjorde idag.
- Jag gillar inte dem. - Vi fattar det.
Ni ser utmattade ut.
- Ja, lite. - Ja.
Så, hur länge har det pågått? Den här...
Den här grejen?
Hur länge?
- Fyra månader. - Fyra månader?
Fem egentligen.
- Hon har rätt, jag hade fel. - Duktig pojke. Vänj dig vid att säga det.
Jag är ledsen.
Ja, förlåt. Hon har rätt, jag har fel.
Fattar du?
Finns det en avstängningsknapp? Det är jobbigt.
Jag ska visa dig runt.
- Kan vi packa upp först? - Vill du packa upp, innan rundturen?
Det här är Missys mottagning. Hon tar emot patienter här.
- Är hon terapeut? - Psykiater.
Det visar sig att folk här uppe är lika psykiskt sjuka som de är i stan.
Det här är Jeremy. Roses lillebror. Där är han.
Jag har hört historier.
Det tror jag nog. Han läser medicin nu. Vill bli som sin gamle far.
- Du kommer att träffa honom. - Coolt.
Jag köpte de här på Bali.
Motiv från skilda håll. Jag reser mycket -
- och jag kan inte låta bli. Jag tar alltid hem souvenirer.
Det är ett privilegium att få utforska andra människors kultur. Du vet vad jag menar, va?
Du kommer att älska den här. Min pappas topprestation.
Han besegrades av Jesse Owens -
- i uttagningen till Berlinolympiaden 1936. De som...
- Owens vann inför Hitler. - Vilket ögonblick.
Hitler står där uppe med allt sitt nonsens om perfekta arier.
Den här svarta snubben kommer och visar att han har fel inför hela världen.
Fantastiskt.
- Det var hårt för din pappa. - Ja.
Han kom nästan över det.
Det här är källaren. Vi har fått stänga av den. Det finns svartmögel därnere.
Min mamma älskade sitt kök, så vi har lite av henne här inne.
Georgina, det här är Chris. Roses pojkvän.
Hej.
Hallå.
Soporna är under bänken -
- och nu till huvudattraktionen -
- trädgården.
Jag älskar den. Närmaste hus ligger på andra sidan sjön.
Här är vi helt för oss själva.
- Jag vet vad du tänker. - Vad?
Kom igen, jag fattar.
Vit familj, svarta tjänare.
- En enorm kliché. - Jag tänkte inte ta upp det.
Det behövde du inte, tro mig.
Nej...
Vi anställde Georgina och Walter för att ta hand om mina föräldrar.
När de dog -
- stod jag inte ut med att avskeda dem.
Men jösses, jag avskyr hur det ser ut.
Ja, jag fattar.
Förresten, jag skulle ha röstat på Obama en tredje gång om jag hade kunnat.
Bästa presidenten under min livstid, utan tvekan.
- Jag håller med. - Ja.
Vad sysslar dina föräldrar med, Chris?
Min pappa fanns inte med i bilden. Min mamma dog när jag var elva år.
Jag beklagar. Hur dog hon?
- En smitningsolycka. - Så hemskt.
- Jag är ledsen att höra det. - Du var ung.
Jag minns inte mycket från den tiden så...
Det är okej. Vi ska inte prata om det.
Röker du, Chris?
- Är du röksugen? - Jag håller på att sluta.
Pappa, det är därför jag inte tar hem folk längre.
Det är okej. Vi dömer ingen.
Men det är en otäck last.
Låt Missy hjälpa dig med det.
- Hur? - Hypnos.
Hon har utvecklat en metod. Den fungerar utmärkt.
Jösses...
Folk vill inte att främlingar ska rota runt i skallen.
Lyssna, Chris. Jag trodde det var rent nonsens.
Jag rökte i 15 år. Jag älskade vartenda bloss jag tog.
Hon hypnotiserade mig en gång, ser jag en cigarett mår jag illa.
- Okej, lägg av nu, Dean. - Det är en service vi tillhandahåller.
Det är lugnt, faktiskt. Men tack.
Rökare eller inte, kul att ha dig här uppe till den stora sammankomsten.
- Va? Jösses. Är det den här helgen? - Ja.
- Vilken sammankomst? - Herregud.
Tack, George. Det är Roses farfars fest.
Min pappa hade en brakfest en gång om året.
Samlade alla sina vänner, man spelade boccia, badminton...
Varför sa ni inte till mig?
- Det är samma dag varje år, hjärtat. - Nej, det är det inte.
- Det är det. - Verkligen?
- Där har du ha fel. - Vi har hållit liv i det -
- för när de dog kändes det som -
- att vi höll dem närmare. Ja, de är fortfarande med oss.
Jag ville bara ha en lugn helg.
Det låter kul.
Åh. Georgina.
- Jag är så ledsen. - Det är okej.
Gå och lägg dig och vila lite.
Ja, jag tror att jag gör det.
Bra.
- Det måste vara väldigt... - Hej, läget?
- Hej, Jer-Bear. - Hej, älskling.
Ingen som öppnar nu för tiden?
Hej, Rosie.
- Varför skulle jag ljuga? - Jag älskar det!
- Har hon berättat om sin tånagelsamling? - Vad?
Hon bet av dem, sög på dem och sparade dem i ett smyckeskrin.
Nej, det gjorde jag inte. Vad pratar du om?
- Det är så äckligt. - Jag hatar dig.
Här är en bra.
Jag beskriver scenen. Det är i tredje ring.
Rose var kär i en kille, Conner Garfield.
- Conner Garfield. - Nej, mamma?
Nej, Jeremy, sluta.
Nej, de här är bra. Jag vill höra allt.
Rose, har du ingen hyfs? Vår gäst vill höra historierna.
Tack.
Conner är i mitt lacrosselag. En stor kille, 1,90.
Ganska dum. Vi hade en fest.
Du hade en fest.
Jag tror att mamma och pappa var i Grekland. Vi plundrade spritskåpet, alla var skitfulla.
- Vi var 15 stycken. - Herregud, säg att det inte är sant, Rose.
Jo.
Jag fyllde spritflaskorna med vatten... låt mig prata färdigt.
Fortsätt, jag är nyfiken.
Så, jag är en trappa upp -
- och hånglar med den sexigaste tjejen i klassen, Jean Deely.
Du vet att du låter som världens skitstövel, va?
Conner börjar banka på badrumsdörren.
Jag öppnar -
- blodet forsar ur hans mun och han skriker...
"Din syster bet av min tunga!"
- Bet du honom? - Alltså, ärligt, det var min första kyss -
- och han stoppade in tungan, jag var inte beredd på det.
Det var en reflex.
- En reflex som jag jobbat bort. - Ja.
- Var försiktig. - Ja, jag är väldigt försiktig nu.
Jag hämtar efterrätten. Och Dean -
- led in samtalet på nåt annat.
Chris, vilken är din favoritsport? Football? Baseball?
Basket, skulle jag säga.
Gillar du kampsport?
- Hörru. - "Hörru", vadå?
- Vad? - Jeremy, låt nån annan få en syl i vädret.
Du dejtar min syster.
Han dejtar min syster. Du hade din chans.
Får jag inte lära känna killen?
Du menar typ UFC?
- Ja. - Nej, det är för brutalt för mig.
Har du varit i ett gatuslagsmål?
Jag tränade judo efter skolan i första klass.
- Du skulle ha sett mig. - Judo?
För med din kroppsbyggnad och dina genetiska egenskaper -
- om du pressade kroppen...
Verkligen tränade, du vet? Inget fjantande, så skulle du bli en best.
Morotskaka.
Hej.
Morotskaka.
Vad har jag missat?
- En massa nonsens. - Vi pratade om sport.
Ja.
Grejen med jiujitsu är -
- att styrkan spelar ingen roll. Det handlar om det här.
Det är en strategisk match som schack.
Det handlar om att vara två, tre -
- fyra steg före.
Coolt.
Stå upp.
- Jeremy, ingen karate vid matbordet. - Det är inte karate, mamma.
- Jag har en regel. Ingen låtsaskamp onykter. - Jag låtsas inte...
Jeremy.
Jag skulle inte göra honom illa.
Han tänkte ta dig med en nacksving. Vad är det med honom?
Han har aldrig behandlat nån av mina pojkvänner så. Aldrig nånsin.
Herregud, och min pappa med si "Min pojke."
"Min pojke. Min pojke."
Jag tror inte han har hört eller sagt det tidigare och nu...
- Det är allt han säger. - Japp.
Och mamma är oförskämd mot Georgina? Vad fan var det om? Det är så galet.
Är de bättre än den där polisen?
Det är det värsta av allt.
Nåt mer du vill tillägga?
Jag sa ju det.
Jag ville inte säga det. Jag ville inte säga det.
- Jag gillar inte att ha fel. - Jag har märkt det.
- Men jag är ledsen. - Nej, nej. Vänta. Kom hit.
- Jag är ledsen. Det här suger. - Vad? Varför ber du om ursäkt?
- Jag bjöd hit dig och jag är släkt med dem. - Nej, det är lugnt.
- Ja? - Ja?
- Hur kan du vara så lugn? - Ärligt, det är inget.
Jag gillar när du går loss med din ras-svada.
Är det här en "ras-svada"? Känner jag en "ras-svada"?
Ja, det är det du känner.
Fan också, festen.
- Hur illa kan det bli? - De är så vita. Så vita!
- Det är lugnt. - Ja?
Du vet med min genetiska kroppsbyggnad så smäller det.
Jag är en best, en best!
Inser du hur farlig rökning är.
- Ja. - Kom in hit och sitt med mig. Snälla.
Bara en liten stund. Snälla.
Tack.
- Sitter du bekvämt? - Det är bra, tack.
Vill du veta hur det fungerar?
Du dinglar med ett fickur framför folks ögon? Är det så?
Du tittar mycket på TV.
När jag var barn.
Nu känner du dig väldigt sömnig.
Vi använder fokuserande objekt ibland för att -
- leda någon till ett tillstånd av förhöjd påverkbarhet.
- "Förhöjd påverkbarhet." - Det stämmer.
Röker du inför min dotter?
- Jag ska sluta. Jag lovar. - Det är mitt barn. Det är mitt barn.
Förstår du?
Hur är det med din mor?
- Vad är det med henne? Vänta... - Var var du när hon dog?
Jag vill inte tänka på det.
Hemma. Tittade på TV.
Hör du TV:n? Vad hör du?
- Regn. - Det regnade.
Hör du regnet?
Hör du det? Hitta det.
Säg till när du har hittat det.
Kom hit, Chris. Titta på mig.
- Jag hittade det. - Var var din mamma?
Hon var på väg hem. Hon var inte hemma.
Från arbetet?
Och vad gör du?
Ingenting.
Ingenting?
- Jag satt bara där. - Ringde du inte till nån?
- Nej. - Varför inte?
Jag vet inte.
Jag tänkte att om jag gjorde det, så skulle det bli verkligt.
Du är så rädd.
Du tror att det var ditt fel.
Hur känns det nu?
Jag kan inte röra mig.
- Du kan inte röra dig. - Varför kan jag inte röra mig?
Du är paralyserad.
Precis som den dagen när du inte gjorde något. Du gjorde inget.
Nu...
- sjunk ner i golvet. - Vänta.
Sjunk.
Nu är du på den sjunkna platsen.
SID BLEV FULL
Läget, mannen?
De låter dig slita, va?
Inget jag inte vill göra.
Jaha.
Jag hann inte hälsa riktigt. Jag heter Chris.
Jag vet vem du är.
Hon är härlig, inte sant?
Rose?
Ja, det är hon.
Enda av sitt slag. Av bästa sort.
Värd att hålla fast vid.
Ja.
- Ledsen för igår kväll. - Vad?
Min träning. Det var inte meningen att skrämma dig.
Ja. Ja.
- Fungerade det? - Vad?
Du var på mrs Armitages kontor ganska länge.
Ja.
Jag drack för mycket vin igår kväll. Minns inte riktigt.
Jag ska jobba vidare och sköta mina egna affärer.
Jag tror din mamma hypnotiserade mig igår kväll.
Vad?
När?
Jag tog en nypa luft igår kväll och jag träffade henne.
Jag minns knappast någonting men nu får tanken på cigaretter mig att må illa.
Herregud.
Jag är ledsen. Otroligt att hon gjorde det med dig.
- Jag hade några jävligt sjuka drömmar. - Vad drömde du?
Jag var i ett hål eller nåt. Jag kunde inte röra mig. Det var som...
Gud. Det låter hemskt. Jag är ledsen.
Du. Vad är grejen med Walter?
- Vad menar du med "grejen"? - Jag pratade med honom.
- Han utstrålar fientlighet. - Sa han nåt?
Det är inte vad han säger, det är hur han säger det.
Han kanske gillar dig.
Kanske är han svartsjuk.
- Jävlas du med mig? - Nej.
Så du tror att jag har chans på honom?
- Du tar det på skämt. - Lägger du ett gott ord?
Bra. Nej, kul.
- Jag pratar med pappa. Det är inte... - Nej, inte med din pappa.
- Det är inte okej. - Det är lugnt, ingen stor grej. Glöm det.
Okej.
Oj, oj.
Jösses.
Nu börjar det. Är du redo för det här?
- Ja, det är jag. - Inte jag.
Här har vi dem.
- Så trevligt. - Hur står det till?
- Bara le. - Le? Okej.
- Hur gör man? - Ja, le hela tiden.
Så där ja. Det är rätt.
Titta, det är familjen Greene.
Gordon and Emily, det här är Chris. - Chris. Gordon och Emily.
- Chris, trevligt att träffas. - Trevligt att träffa dig. Verkligen.
- Det var ett fast handslag. - Tack, det har du också.
Spelar du golf?
En gång för några år sen. Jag var inte bra.
- Gordon var proffs i flera år. - Allvar?
Jag kan inte vrida höfterna som jag brukade.
Men jag känner Tiger.
Så trevligt.
- Gordon älskar Tiger. - Den bäste jag nånsin sett.
Nånsin, helt klart.
Chris, får vi se din stil?
- Det här är Nelson och Lisa. - Hej, hur står det till?
Så, är han inte snygg?
Jag vet inte, är du snygg?
Okej.
Inte illa, va? Eller hur, Nelson?
Så är det sant?
- Är det bättre? - Jösses.
Herregud!
Ljus hy har föredragits de senaste par hundra åren.
Men nu har pendeln svängt.
Svart är modernt.
- Ursäkta, jag ska ta några bilder. - Javisst.
Där är han.
Skönt att se en annan broder här.
Hej.
Ja, det är klart att det är.
Är nåt fel?
Där är du.
- Gör nåt med den här. - Ja, ja.
Åh, hej. Jag heter Philomena. Vem är du?
Chris. Roses pojkvän.
Fantastiskt. Ni två är ett underbart par.
Tack.
Hur uppför jag mig? Logan. Logan King.
Chris berättade att han kände sig mycket mer bekväm för att jag är här.
Det är fint.
Logan, jag avskyr att dra iväg dig men -
- Wincotts frågade efter dig.
Det var trevligt att träffa dig, Chris.
Adjö.
Vad fan?
Okunskap.
- Vem? - Allihop.
De menar väl men har ingen aning om vad vanliga människor går igenom.
- Jim Hudson. - Chris.
Jag vet vem du är.
Jag beundrar ditt arbete. Du har ett fantastiskt öga.
Vänta, Jim Hudson? Hudson Galleries?
Tro mig, ironin att vara en blind konsthandlare är inte bortkastad på mig.
Hur gör du?
Min assistent beskriver noggrant verket.
Du har nåt värdefullt. Bilderna du fångar, så brutala, så melankoliska.
Det är starka saker, tycker jag.
Tack.
Jag brukade fuska lite med det själv, mest naturbilder.
Jag skickade in bilder till Nat Geo 14 gånger innan jag insåg att jag inte hade öga för det.
Jag började handla. Sedan förlorade jag synen.
Fan.
Jag vet. Livet kan vara ett sjukt skämt.
En dag framkallar man bilder i mörkrummet. Nästa dag vaknar man upp i mörkret.
Genetisk sjukdom.
- Det är inte rättvist. - Du har rätt, det är inte rättvist.
Hej.
Kom hit.
Vad fan? Du lämnade mig därute.
Kolla det här.
- Hon drog ur sladden till mobilen. - Vem?
Georgina. Jag gick hit för att prata med Rod och batteriet är tomt.
Varför skulle hon göra så?
Hon kanske inte gillar -
- att jag är med dig?
- Allvar? - Det är ett faktum.
Så du är så sexig att folk drar ur sladden till din mobil?
- Glöm det, strunt i det. - Nej, nej. Stopp, gör inte...
Gör inte så.
Okej, förlåt. Allt är bra.
Så de skärskådar dig nu?
Det är underligt, mannen. Folk här också.
Det är som de aldrig mött en svart person som inte jobbar för dem.
- Ja, du sitter där. - Alltså, skit...
- Jag ska inte ens berätta. - Vad?
- Jag blev hypnotiserad igår kväll. - Mannen, lägg av.
Nej, nej. För att sluta röka. Det var Roses mamma. Hon är psykiater, så...
Broder, jag skiter i om subban är lyanla Vanzant, okej?
Hon kan inte fixa mitt liv. Inte in i min skalle.
Jag vet, jag var inte beredd. Men det är lugnt...
- för jag är botad. Det fungerade. - Är du inte rädd för det här, mannen?
De kunde ha fått dig att göra alla möjliga dumheter. Fått dig att skälla som en hund.
Flyga runt som en duva och se löjlig ut.
Eller, jag vet inte om du vet det, vita älskar att göra folk till sexslavar.
De håller inte på med perverst sex.
Alltså, Jeffrey Dahmer åt ur folks huven, okej?
Men efter att han hade knullat huvena. Tror du de hade föreställt sig det?
Fan heller.
De gick hem till honom och...
"Jag ska bara suga lite kuk, skaka lite balle."
Nej. De hann inte skaka ett skit för huvet var borta från kroppen.
Ja, de sög fortfarande kuken men utan huven.
Jävligt underligt, lösa huven. Det var Jeffrey Dahmers grej.
Tack för den bilden.
Jag hittar inte på det. Jag såg det på kabelteve. Ur verkliga livet.
Det gäller de svarta också som om alla missat frigörelsen.
De är förmodligen hypnotiserade.
Broder, jag förbinder bara punkterna. Jag tar det du har berättat för mig.
Jag säger bara det, den där mamman sätter alla i trans sen knullar hon skiten ur dem.
Tack, Rod, hej då.
- Hallå. - Fan. Hej.
Jag måste be dig om ursäkt.
Det var ohyfsat av mig att röra dina saker utan att fråga först.
Det är lugnt. Jag var bara förvirrad.
Jag kan försäkra att inget olämpligt förekom.
Låt mig förklara.
Jag lyfte upp din mobiltelefon för att damma byrån -
- och händelsevis blev den urkopplad.
- Ja, jag... - Istället för att röra den mer...
Lät jag den vara så.
Så dumt av mig.
Det är okej, jag ville inte tjalla.
Tjalla?
Förråda dig.
Skvallra.
Ja.
Oroa dig inte för det.
Jag kan försäkra dig.
Jag svarar inte inför någon.
Okej.
Ibland -
- om det är för många vita människor så blir jag nervös, du vet?
Åh, nej, nej, nej.
Nej, nej, nej, nej.
Du är verkligen något.
Det är inte min erfarenhet.
Inte alls.
Familjen Armitage är så goda mot oss.
De behandlar oss som en del av familjen.
Bitchen är galen.
Vänta lite.-Chris.
Jag vill presentera dig för några vänner. Det här är David och Marcia Wincott -
- Ronald och Celia Jeffries. Hiroki Tanaka och Jessika och Fredrich Walden.
För många namn att minnas, men hej.
Anser du att vara afroamerikan -
- ger mer fördelar eller nackdelar i den moderna världen?
Den är svår.
Ja, jag vet inte, mannen.
Hej.
Du, min vän. De frågar mig om den afroamerikanska upplevelsen.
Kan du ta det?
Nåja, jag anser att den afroamerikanska upplevelsen för mig -
- har varit... till största delen mycket bra.
Fast jag tycker det är svårt att precisera -
- eftersom jag inte har haft lust att gå ut på länge.
- Vi har blivit såna hemmasittare. - Ja, ja.
Men även när du åker in till stan har jag inte varit intresserad.
Sysslorna har blivit min tillflykt.
Fan också.
Stick.
- Förlåt. - Logan.
- Stick! - Hörru!
- Du, lugna dig. - Stick!
- Stick härifrån! - Chilla!
Stick för helvete härifrån!
Anfallen skapar ångest som kan utlösa aggression.
- Men att slumpmässigt angripa människor? - Det är inte slumpmässigt.
Det var din blixt. Det var den som satte igång honom.
Hej.
- Hur är det med honom? - Han mår mycket bättre.
Jag kan tänka mig att...
- jag är skyldig er en ursäkt. - Nej, nej, nej.
Vi är bara glada att du är dig själv igen.
Ja, det är jag. Och jag tackar Gud för att du -
- lugnade ner mig.
Jag vet att jag måste ha skrämt er rejält.
Speciellt dig, Chris.
Nej. Jag är ledsen.
- Blixten. Jag visste inte om det. - Givetvis inte. Hur kunde du ha vetat det?
- Och du borde inte ha druckit heller. - Nej.
Jag låter er fortsätta kvällen utan mitt skarpsinne.
Den här prövningen har gjort mig rätt utmattad.
Logan, vila dig du bara.
Det var trevligt att träffa dig, Chris.
Ja.
- Försök lätta upp stämningen. - Ja. Nu sätter vi fart på den här festen.
Vad sägs om stjärnbloss och bingo?
Vi ska ta en promenad.
Är du säker på det?
Ska vi?
Min kusin har epilepsi. Det där var inget anfall, eller hur?
Min pappa är neurokirurg. Och det är vad han sa. Jag litar på...
- Det var inget anfall. - Vad var det?
Hur länge har du känt honom?
Jag träffade honom idag. Hurså?
Det här kommer att låta konstigt men -
- när han kom emot mig -
- kändes det som om jag kände honom.
- Som om du träffat Logan förut? - Inte Logan men killen som kom emot mig.
Jag tror din mamma manipulerar mig, okej? Jag tror hon manipulerar mig.
- Ja, och det fungerade trodde... - Nej, det gjorde inte det.
Det fungerade inte. Hon manipulerade mig -
- och nu har jag alla de här sjuka tankarna som jag inte vill tänka.
Som vad?
Jag måste åka.
Vill du åka?
Utan mig?
Gör som du vill.
Jag berättade om natten då min mamma dog.
Jag slog inte larm, gick inte ut och letade efter henne.
Ja.
Det gick en timme, sedan två, sedan tre -
- och jag bara satt där.
Jag bara tittade på tv.
- Det fanns inget du kunde göra. - Senare fick jag veta -
- att hon överlevde den första träffen.
Hon låg där och blödde vid sidan av vägen -
- frusen och ensam.
Det var så hon dog tidigt på morgonen, frusen och ensam.
Och jag tittade på tv.
- Det fanns tid. Det fanns tid. - Du var bara ett litet barn.
Det fanns tid.
Det fanns tid, om nån hade letat efter henne. Det fanns tid, men ingen letade.
Du är allt jag har.
Jag ger mig inte av härifrån utan dig. Jag överger inte dig, okej?
Gör du inte det?
Nej, det gör jag inte.
Åh, herregud.
Du skrämde mig.
Vi åker hem.
Vad?
Nu åker vi hem. Det här suger.
Det här suger. Nu åker vi hem. Jag hittar på nåt.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också, baby.
- Hej då. - Kom, älskling.
Hej då, Chris! Det var kul att träffa dig.
Dela meddelande
Skitstövel.
- Hej! - Det där är Dre.
Dre?
Andre Hayworth. Han var ihop med Veronica.
- Vilken Veronica? - Teresas syster som jobbar på bio!
Ja, det är han! Det är han! Men vänta...
Det här är så jävla galet!
- Du, han är annorlunda. - Menar du? Varför är han klädd så där?
Det är inte det, det är allt. Han kom till festen med en 30 år äldre vit kvinna.
Sexslav! Herrejävlar!
Chris, du måste dra snabbt som fan, mannen!
Det är som i "Eyes Wide Shut". Stick för fan.
Du kommer att bli en... Hallå? Chris?
Åh, fan. Hans batteri måste ha dött.
- Hej, snygging. Packar du? - Rose, vi måste dra.
Vi måste dra nu.
- Okej. - Okej.
- Är allt okej? - Jag berättar i bilen. Men vi måste dra nu.
- Är det okej? - Okej, ja.
- Låt mig hämta min väska. - Okej.
Fan.
Är du klar?
Ja, jag letar bara efter min kamera.
- Den är här. - Har du nycklarna?
- Jag lägger väskorna i bakluckan. - Okej.
Ja. De är här nånstans.
- Det gäller bara att hitta dem. Är du okej? - Ja. Jadå.
Okej.
Det kan ta en stund.
Här...
- Hittar du inte nycklarna? - Nej. Jag hittar dem aldrig.
- Gör det medan vi går. - Ja.
- Chris? - Ta fram nycklarna.
- Hej. - Hej, mannen.
- Vart ska du? Festen började precis. - Jag sätter bara väskorna i bilen.
Vill nån ha te?
- Nej tack. Vi ger oss av faktiskt. - Verkligen? Varför? Är det nåt som är fel?
- Rose? - Hans hund är sjuk.
Så han ska till veterinären i morgon.
- Sjuk. - Åh, så hemskt.
- Rose, nycklarna. - Jag letar.
Rose?
Vad är det du vill, Chris?
Vad?
I livet, vad är det du vill?
Just nu -
- är det att hitta de där nycklarna.
Eld.
Det är en reflektion av vår egen dödlighet. Vi föds, vi andas...
- och vi dör. - Rose?
Jag letar.
Även solen dör en dag.
Men vi är gudomliga.
Vi är gudar fångade i kokonger.
Rose...
- Jag vet inte var de är. - Rose?
Rose! Rose, ge mig nycklarna!
Ge mig nycklarna. Rose, nu! Nu, nycklarna!
- Ta det lugnt, kompis. - Vad i helvete?
- Jag gjorde ingenting. - Vad fan händer?
Var är nycklarna, Rose?
Du vet att jag inte kan ge dig nycklarna, eller hur?
Kom igen.
Åh, fan.
- Är han skadad? - Såg du hur han föll?
Ja, det gjorde jag. Jeremy, ta hans ben.
- Bär ner honom.-Dean, hjälp honom. - Jag kan ta honom själv.
Nej, du har skadat honom tillräckligt.
Okej, javisst.
Okej.
- Är du beredd? - Akta hans huvud. Snälla.
- Försiktigt. - Du tappar honom.
Nej, det gör jag inte. Ska du inte ge mig lite beröm?
Okej, det var mitt fel.
Du var en av mina favoriter.
Hör du det, Chris? Du är en av hennes favoriter.
Hej, det är Chris. Jag är inte vid telefonen eller så vill jag inte prata med dig. Fred.
Chris!
Hej, det är Chris. Jag är inte vid telefonen eller så vill jag inte prata med dig. Fred.
Ja.
Jag också.
Collegefond. Hjärnan ska man inte slösa bort.
Miljontals amerikaner känner av åldrandet.
Vad hände med Andre Hayworth? Brooklynbo försvunnen i Evergreen Hallow.
Brooklynbo saknas Andre Hayworth jazzmusiker saknas
Herrejävlar.
Fan!
Finns det något vackrare -
- än en soluppgång?
Hej, jag heter Roman Armitage.
Och om du tittar på det här undrar du antagligen vad som händer.
Det finns ingen anledning till oro. Vi tar en promenad.
Du har blivit utvald på grund av de fysiska fördelar -
- du har åtnjutit hela ditt liv.
Med din naturliga talang och vår målmedvetenhet -
- kan vi båda bli delar av nåt större.
Nåt perfekt.
Coagula-metoden -
- är ett av människan skapat mirakel.
Vår order har utvecklat den i många, många år -
- och det var inte förrän nyligen den fulländades -
- av mitt eget kött och blod.
Det är en ära för min familj att kunna erbjuda det -
- som en service för medlemmar i vår grupp.
Slösa inte bort din styrka, kämpa inte emot.
Man kan inte stoppa det oundvikliga. Och vem vet?
En dag kanske du får njuta av att vara medlem -
- i familjen.
Skåda -
- Coagula.
SKÅDA COAGULA
Vad fan?
Hej, mister...?
Williams.
- Rod Williams. - Från TSA?
Ja, ma'am.
Du vet att alla TSA-problem ska tas upp med din chef.
- Ja, ma'am, det här rör inte TSA. - Okej, men kalla mig inte "ma'am".
Annars kommer vi inte överens.
Kan jag hjälpa dig, Rod Williams från TSA?
Så här är det.
- Chris saknas sedan två dagar. - Är din son borta?
Nej. Inte min son, min vän. Han är 26.
Han heter Chris Washington.
Han åkte iväg i fredags med sin flickvän, Rose Armitage.
Hon är vit.
- Okej. Fortsätt. - Chris skulle komma tillbaka på söndag.
Och jag har passat hans hund, Sid.
- Det där är Sid. - Söt, va?
Chris skickade det här till mig från sin flickväns föräldrahem.
Titta, det är Andre Hayworth. Nån vi kände för länge sedan.
Tydligen försvann han för sex månader sen i nån förmögen förort.
Han ser inte ut att saknas.
Det är för att vi hittade honom. Chris sa att han var väldigt annorlunda.
- Hur då annorlunda? - Han är från Brooklyn.
- Han klädde sig inte så här. - Jag brukade inte klä mig så här.
Och han är gift med en vit kvinna som är dubbelt så gammal.
Det skulle förklara kläderna.
Herregud! Rod Williams från TSA.
Jag vet, jag vet. Jag försöker komma fram till det.
Det jag ska berätta låter säkert galet. Är du beredd?
Testa mig.
Jag tror de har fört bort svarta människor -
- hjärntvättat dem, fått dem att jobba som sexslavar och sån skit.
Jag ber om ursäkt för "skit". Förlåt.
Vänta.
Sen skickade han konstiga bilder. Det är Andre Hayworth som varit saknad i ett halvår.
Så jag forskar lite för jag är TSA-agent. Ni är kriminalare. Jag har samma utbildning.
Vi kan veta mer än ni ibland. För vi jobbar med terroristgrejer så...
Men det är nåt helt annat. Så jag gör mitt deckarjobb, okej?
Jag börjar koppla ihop saker. Det här är vad jag kommer fram till.
De för antagligen bort svarta människor, hjärntvättar dem och gör dem till slavar.
Eller sexslavar. Inte vanliga slavar, sexslavar och sån skit.
Jag vet inte om det är hypnosen -
- som gör dem till slavar eller vad det är.
Men jag vet att de redan har två bröder som vi känner.
Och det kan finnas ett helt gäng med bröder som de redan har tagit.
Vad blir nästa drag?
Och säg aldrig nånsin att jag aldrig gör nåt för er.
Vita tjejer. De lurar dig varje gång.
Magi är inte på riktigt.
Allt det här är orimligt.
Hallå?
Chris?
Hej, var är...? Rose...
- det är jag, Rod. - Hej.
Var är Chris?
Han åkte för två dagar sedan.
Åkte han?
Ja. Han blev helt paranoid, sedan fick han ett utbrott.
Och sedan satte han sig i en taxi och glömde sin telefon.
Vänta. Har du inte träffat honom?
- Nej, han har inte kommit tillbaka hit. - Åh, herregud.
Kolla, jag har ringt hans telefon massor med gånger.
Jag har faktiskt gått till polisen.
Vad sa du?
- Jag sa bara att han är saknad. - Åh, bra.
Låt mig ställa en fråga.
Vilket taxibolag använde han när han åkte?
Jösses.
Jag vet inte. Jag antar att det var nåt lokalt bolag.
Jag antar att han kan ha ringt en Uber.
Vänta. Jag är så förvirrad.
Är du förvirrad? Okej.
- Vet du vad? Jag också. Kan du vänta lite? - Okej.
Okej. Vänta.
Din lögnaktiga bitch. Hon ljuger som fan. Jag vet det...
TSA-skiten kliar. Hon ljuger, den jäveln.
Okej, jag ska ta dig. Jag ska spela in dig.
Jag ska spela in dig. Du snackar så jävla mycket. Du kommer att säga nåt.
Paus. Spela in.
Högtalare.
Ta bort tyst.
Rose?
Senast jag pratade med Chris sa han att din mamma hypnotiserade honom.
Rod, sluta.
Jag vet varför du ringer.
Varför?
Det är rätt uppenbart, eller hur?
Vad?
Att det är nåt mellan oss.
Nej. Vad snackar du om? Jag ringer om Chris.
Nej, Rod, alltid när vi går ut... Jag vet att du tittar på mig.
Nej! Chris är min bästa vän.
- Om du har gjort nåt med honom... - Du tänker på att knulla mig, Rod.
Ingen tänker på att knulla dig. Varför säger du sån skit?
Vad i...? As! Fan ta dig! Jag ville inte...
Fan ta dig! Hej då!
Fan!
Hon är ett geni.
Vänta, vänta, vänta.
Hej, Chris. Hur går det, kompis?
Du kan svara. Det är en snabbtelefon i rummet.
Var är Rose?
Du, din fuling.
Du är en av de lyckligt lottade, lita på mig.
Jeremys insamlingsmetod är mycket mindre behaglig.
Jag förväntas svara på alla obesvarade frågor -
- stilla den oro du kan ha.
Tydligen har vår gemensamma förståelse av metoden -
- en positiv inverkan på hur väl man lyckas med operationen.
Du kan skita fullständigt i det. Okej.
Låt mig berätta om den.
Fas ett var hypnosen.
Det är så de söver dig. Fas två är det här.
Mental förberedelse. Huvudsakligen psykologisk operationsförberedelse.
- Operationsförberedelse? - För fas tre.
Transplantationen.
Partiell, faktiskt. Den delen av din hjärna som är förbunden med ditt nervsystem -
- måste bli kvar, så man behåller de invecklade förbindelserna intakta.
Så du försvinner inte, inte helt.
En skärva av dig blir kvar där inne, nånstans, begränsat medvetande.
Du kommer att kunna se och höra -
- vad din kropp gör, men din existens kommer vara som en passagerare.
En publik. Du kommer att leva på -
- en sjunken plats.
Nu är du på den sjunkna platsen.
Ja. Det är så hon kallar den.
Jag kontrollerar de motoriska funktionerna, så jag är...
Jag.
Du ska bli jag.
Bra, bra.
Du fattade snabbt. Duktigt.
Varför vi, va?
Varför svarta människor?
Vem vet?
Folk vill ha en förändring. Några vill bli starkare -
- snabbare, coolare.
Svart är modernt.
Men tro inte att jag är sån. Jag skiter fullständigt i vilken färg du har.
Nej. Det jag vill ha ligger djupare.
Jag vill ha ditt öga, mannen.
Jag vill ha de där sakerna du ser genom.
Det här är vansinne.
Okej, jag är klar.
Nej, nej, nej.
Jeremy?
Din jävel!
Fan ta dig!
Kom igen! Kom igen!
En sekund. Två sekunder.
Tre sekunder.
Framtida NCAA-toppidrottsmän
112. Vad gäller nödläget?
Jag är vid Armitages hus. Jag heter Chris.
Ursäkta, kan ni upprepa det?
Jag är vid Armitages...
Nej, nej. Gör det inte, gör det inte.
Gör det inte. Bara gå.
Farmor.
Du förstörde mitt hus!
Ta honom, farfar.
Fan ta dig!
Låt mig göra det.
Chris...
Jag är ledsen.
Det är jag.
Jag älskar dig.
Hjälp! Hjälp!
Hjälp. Hjälp mig.
Herregud!
Chris!
Jag sa till dig att inte gå in i det huset.
Jag menar...
Hur hittade du mig?
Jag är en T-S-jävla-A: are.
Vi tar hand om problem.
Det är vad vi gör.
Se situationen som omhändertagen.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
© Översättning: Per Johansson BSO 2017
Swedish