EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Ja!
Hei!
Nå som dere har sluttet fred med elementskapningene deres
vil dere bli overrasket over kraften dere råder over når dere er forent.
Ja!
-Tahu nyter det. -Litt vel mye, synes jeg.
Dere har viktige ting å gjøre.
-Får jeg? -Vær så god.
Ok, jeg forstår. Nok tull.
Mens min bror Makuta sover, vokser kreftene hans.
Han bar en gang Herredømmemasken.
Og han vil gjøre alt for å finne den.
-Vet vi hvor den er? -Du hadde visjoner om en labyrint.
Skapningene må vite hvor den er.
Hvorfor ikke la masken være i labyrinten?
Makutas ånd er mye sterkere enn jeg trodde.
Dere må finne masken og ta den med til meg.
Så vil jeg ødelegge den.
Det er nok signalet vårt.
-Vi skal finne masken. -Det må dere.
Du vet hva du må gjøre.
Toaene vil lede meg til masken.
Hvis masken skal bli din
må du kontrollere en elementskapning.
Da vil jeg ta en fra toaene.
Ikke undervurder kreftene deres, Umarak.
Du er slu, men de er sterke.
Da skal jeg utfordre dem og finne det svakeste leddet.
Gjør som du vil, men ikke svikt.
Jungelregionen.
Det blir visst Lewa som må lede an.
Ingen utenom skapningen leder.
Og du så visjonen. Vi skal ikke til jungelen, men bortenfor den.
-Hva foregår? -Noe skremmer dem.
Hva er det?
Han bruker elementene mot oss.
Nei!
Flere feller!
Akkurat som jeg mistenkte.
Det er Jegeren. Hold øye med skyggene.
-Skyggene? -Det er sånn han beveger seg.
Der oppe.
Nei, spre dere. Vi kan gjøre mer.
Han motsetter seg fortsatt.
Jeg har sett nok.
Vi gir ham alt vi har på tre.
Én, to...
Tre? Han hadde vel fått nok.
-Nei. Jegeren flykter ikke. -Hva kaller du det der, da?
Planlegging, tror jeg. Han er listig.
Vel, det er over. Det er det som betyr noe. Kom.
Ja, før meg til Makutas maske.
-Hvorfor føre oss helt opp hit? -Derfor.
-Jeg kjenner det stedet. -Har du vært der?
Jeg har hatt visjoner.
Gi plass!
-Jeg vinner. -Å, kappløpte du?
-I så fall tapte du. -Tuller du? Jeg slo dere alle.
Når du har kranglet ferdig, ta en titt på det der ute.
Det er noe på den øya.
Det ser ut som et krater.
Det må være dit vi skal.
Hvorfor er jeg ikke overrasket?
-Hva er det med dem? -Nå vil de ha kappløp.
Mener du forent?
Jeg tror at det bare er til nødstilfeller.
-Er du redd for å havne i trøbbel? -Det blir bra trening.
Ja, jeg trenger å trene på å slå dere!
Sistemann til øya har en stor blikkmaske!
Ok!
Kom igjen!
Ja!
-Vi sees! -Is er fortsatt vann!
-Hei! -Noe imot at jeg henger meg på?
Jeg tenkte det samme. Vi sees på den andre siden.
Kom igjen!
Bølgen min!
Hvis du ikke kan slå dem, slå deg sammen med dem!
Fall!
Du tapte visst.
Kanskje det. Men se hva jeg fant.
-Etterlot du ham? -Nei, vi tok bare ulike ruter.
Kom over det, vi vil trenge dere begge, sammen.
Ikke uroe dere, hvis dere trenger at vi...gjør den greia, så gjør vi det.
Men jeg vil ikke bære en skorpion bare fordi dere vil leke.
Så lenge du er der når vi trenger deg.
Ok, la oss finne masken.
Jøss, se på det der.
Ja, dette er et stort krater.
Nei. Det der.
Vent, er det dit vi skal?
Ja visst, det var her de skjulte Makutas maske.
Dette er utrolig.
Hvem laget dette?
Jeg vet ikke, men se på denne skriften.
Står det hvordan man kommer inn?
Jeg tror faktisk det. Men hvordan vet jeg det?
Det er så mye vi ikke vet om fortiden vår.
Kanskje de som bygget labyrinten, har noe med oss å gjøre.
Eller vi har noe med dem å gjøre.
"Toa", "utfordringer", "toa berøre"...
Noen må røre døra!
La skapningene lede an. De har vært her før.
Ja, de vet hvor vi skal.
Jeg tror at de vil at vi skal gå først.
Vær så god.
Det er vakkert.
Lyset. Vi må bare følge det.
-Veggene beveger seg! -Hold dere fast!
Hva nå, da? Se opp!
-Det stopper. -Endelig.
Det lukker seg! Løp!
-La meg hjelpe. -Nei, gå. Du må trekke meg ut.
På tre. Én, to...
Hva da? Jeg ville ikke vente.
-Skal jeg følge etter? -Det må du.
Har du valgt ut byttet ditt?
Det har jeg.
Gå, jeg skal veilede deg.
Bra gjort.
Vil dette gulvet virkelig bli der det er?
Vi blir ikke her lenge. Det er et rom her oppe.
-Det der liker jeg ikke. -Glem det, fortsett.
Det er samme skrift.
Hva står det?
Det bør stå: "Ingenting prøver å knuse oss." Endelig.
Jeg tror at dette er navnene våre. Vi bør være på vakt.
-Være på vakt mot hva? -Det der!
-Står det hva vi skal gjøre? -Jeg vet ikke. Jeg trenger mer tid.
Det har du ikke.
Vent. Nesten... Hei!
Nok! Dette er steiner, vi kan stoppe dem.
Jeg er klar. Kom igjen.
Kom deg av meg.
-Hva da? -Takk.
-Vi må stå som et kompass. -Et kompass har fire retninger.
-Og hvem av oss er nord? -Men Okoto har seks regioner.
Som fargene på gulvet.
Is, vann, jungel, ild, jord og stein.
Forent, men ikke én.
Ja, seks dører til ett rom.
Nei!
Kjenner du det? Det er kreftene du kastet bort.
Nå er de mine.
Hvordan frigjør vi masken?
Seks skapninger, seks nøkler.
Vi trenger Ketar.
Der er han.
Jegeren!
Vi må komme oss ut herfra!
Nei!
Tåpe! Jeg kontrollerer skapningen din.
Jeg kontrollerer kreftene dine!
Du kontrollerer ikke Ketar! Jeg kjenner at han stritter imot!
Jeg har masken, og du er alene.
Nei, det er jeg ikke!
Toa!
Ta masken, men si farvel til skapningen din.
Du bryr deg, og det gjør deg svak.
Du har ingen sjanse mot Makuta.
Det skal vi nok se på.
Jeg er lei for det. Jeg forstår nå. Jeg kjenner det.
Beklager, jeg mistet masken.
Men du reddet Ketar.
Du gjorde det rette.
Jegeren sa at vi blir svake av å bry oss.
Han tok feil.
-Å bry seg gjør oss ikke svake. -Det er derfor vi skal slå Makuta.
Fordi vi bryr oss om hverandre og Okoto.
Vi skal få tilbake masken.
Og vi skal gjøre det sammen.
Du har lykkes bra.
De er svake, og jeg er Jegeren.
Det var du. Nå er du tjeneren min.
Jeg er ingens tjener!
Samme hvor sterk du tror at du er
så er jeg sterkere.
Det er hendelser som må finne sted
for at jeg skal bli satt fri.
Du er ikke Jegeren lenger.
Du er lakeien min.
Du er Ødeleggeren!