Има легенда, която предхожда зората на нашата цивилизация.
Вероломен бог, толкова огромен и могъщ,
че поглъщал цели планети като гориво.
Малцина вярваха в съществуването му,
докато не видяхме Уникрон
със собствените си очи.
Но той не дойде само за планетата ни.
Искаше най-великата ни технология,
трансизмерния ключ.
И прати най-силния си довереник да го вземе.
Скърдж.
Пристигат още. Скоро няма да сме в безопасност.
Имаме ли ключа?
Трябва да го вземеш.
Дръж го скрит,
за да не попадне в ръцете на Уникрон.
Но, Ейплинг, можем да се бием.
Не. Най-важното е да опазим трансизмерния ключ!
Върви! Избягай с негова помощ.
Ти какво ще правиш?
Ще го задържа.
Ще ти спечеля време.
Оставам с теб.
Тази битка е моя.
Ако Уникрон вземе ключа,
ще отвори портал във времепространството
и унищожените светове ще са безчет.
Време е ти да поведеш максималите,
Оптимус Праймал.
Значи ти си великият воин на тази планета.
Имаш такъв прекрасен свят,
изпълнен с изобилен живот.
Апетитно.
Господарят ми огладнява.
Дай ми трансизмерния ключ
и той ще пощади твоя дом.
Ще умрем, но няма да го допуснем до други планети.
Така да бъде.
Ползите от службата на всемогъщия Уникрон.
Няма да се научат.
Закъсня, Скърдж.
Господарят ти ще остане в тази галактика навеки.
Не!
Неговата саможертва ще е наша клетва.
Да опазим ключа независимо от цената.
Остави ги да се измъкнат с трансизмерния ключ?
Претърси Вселената и открий къде са избягали максималите.
Щом откриеш ключа, го използвай, за да ме доведеш при теб.
Да, господарю.
Щом получа ключа,
аз ще съм върховен властелин.
ТРАНСФОРМЪРС ВЪЗХОДЪТ НА ЗВЕРОВЕТЕ
Хайде, съкровище.
Покажи какво можеш.
Само така.
Това е.
Соник, закуската готова ли е?
Не съм ти прислужник, Крис.
Стига, без истински имена в ефир.
Аз съм Тейлс.
Моя грешка,
Кристофър Диас от Бруклин, "Уилсън Авеню" 974, апартамент 2-С.
Без имена, те подслушват.
Тайните агенции няма да се занимават с нас.
Ела да ядеш, докато са топли.
Единственото им достойнство.
Изгладих ти ризата.
Аз я гладих. - Както изпържи яйцата ли?
За какво говориш? Просто са препечени.
Я стига.
Яж, братле.
Не мога да мина през Баузър.
Добро утро и на теб.
Пий и си вземи лекарството.
Всичкото.
Ще можеш ли да го заведеш?
Болницата ми е на път. Имам време.
Ако администраторката е там и спомене нещо за парите,
тогава… Кажи й, че ще се погрижим.
Добре. След днес ще мога да помагам повече.
Успех на интервюто.
Не забравяй да се смееш на шегите им. Белите обичат подмазвачи.
Мамо, не говори така. - Добре!
Довечера съм на курс и ще закъснея. Обичам ви.
Обичам те.
Побързай, отиваме в града.
Я чакай.
Пак ли те боли ръката?
Нищо ми няма.
Дай да видя.
Крис.
Отекла е.
Сърповидните клетки блокират кръвотока.
Откога си така? - От два-три дни.
Казах ти да ми казваш за тези неща.
Сам ли ще се бориш с това, или заедно?
Заедно.
Братски тандем?
Братски тандем.
Две за десетак. Стига си пипал.
Само това не.
Крис, казах ли ти брат ти
да не се изтупва като ръб?
Какво да направя?
Както и да е. Ето.
Мой човек!
Кога ще използваш уменията си да правиш пари?
Казва човекът без кабелна.
"Казва човекът…"
Избрах да не плащам за кабелна.
Това е моят протест срещу вампирския капитализъм!
Успех на интервюто с този вехт костюм!
Идвам. Здравейте.
Този е добър, но анкилозавърът е имал броня.
Благодаря за търпението.
Стажант?
Писах ти три пъти. Защо не се обади?
Ако бях спряла, за да се обадя, щях да закъснея повече.
Полицията е тук.
Спрели са търг.
Собственикът твърди, че всичко е автентично,
но те искат второ мнение.
Добре.
Скицата на Да Винчи е в ред.
Картината е копие.
Оригиналът е в Национална галерия Лондон.
Римска ваза.
Ценни са, но няма да ти осигурят старините.
Гръцкото проклятие щеше да е ценно, ако не беше фалшификат.
Как разбра?
Това е римска писменост.
През онази ера още я няма.
Ясно.
Прегледах всичко.
Да Винчи е оригинал.
Ти откъде се взе?
Какво си?
Интересна е, нали? - Да.
Откъде е? - Открили са я в Судан.
Смятат, че е Хорус, пето хилядолетие пр. Хр., Нубия?
Този символ не е йероглиф.
Ако е толкова екзотична, колкото изглежда, ще пусна статия в "Минерва".
Джилиън?
И така, действаме.
Какви са правилата?
Братлетата преди мацките.
"Не бъди проблем. Не си търси проблем."
Иначе ще имаме проблем.
Знам.
Няма да се бавя.
Г-н Диас?
Знам, че закъсняваме с плащането.
Три месеца.
Докато не платите, не водете брат си.
Казах ви. - Ще се погрижа.
Дайте ми време. - Заведете го в спешното.
Не е в критично състояние.
Г-н Диас. - Той е дете!
На единайсет години е.
Хайде, Крис, тръгваме.
Какво стана? - После ще ти кажа.
Да се махаме оттук.
Сядай.
И не мърдай оттам!
След пресконференция с адвоката на Симпсън…
Да помогна? - Да.
Имам интервю с началника на охраната г-н Бишъп.
Аз съм Ноа Диас.
Отменено е. - Сигурно има грешка.
Отменил го е г-н Бишъп.
Г-н Бишъп!
Всичко е наред.
Аз съм Ноа Диас.
Казват, че интервюто ми е отменено.
Вярно е.
Защо? Казахте, че съм идеалният кандидат
и интервюто е формалност.
Докато не говорих с командира ти.
Каза, че си храбър и истински експерт, но си ненадежден.
Не може да ти се вярва. Вечно блуждаеш някъде.
Мога да обясня всичко.
Имах отговорности у дома. Брат ми…
Носил си отговорност към американската армия.
Г-н Бишъп!
Аз съм усърден служител.
Само ми дайте шанс.
Не мога да допусна някой като теб да съсипе изграденото от мен.
Някой като мен?
Не знаете нищо за мен!
Знам, че не умееш да работиш в екип.
Боже.
Слушай.
Супермен се яви на много интервюта, преди да започне в "Дейли Планет".
Но не се отказа. - Не съм Супермен.
Животът не е комикс.
Само казвам. Ще успееш следващия път.
Няма да има следващ път.
Никой няма да ни спаси. Сами сме.
Съжалявам.
Всичко е наред.
Не е.
Нищо не е наред.
Знаеш ли какво?
Хайде.
Ето, братле.
Качвай се, аз идвам.
За какво говореше днес?
Искаш ли?
Не искам лакриц.
Отпусни се, човече.
Енергията ти разбърква моето чи.
Разбирам. Първия път и аз се бях ошашкал.
Пробвай с дихателни упражнения.
Гледай ме.
Мой човек, мой човек.
Просто не съм го правил.
Знам.
Но онези богаташчета
приспиват съвестта си с благотворителност.
Холистично погледнато, ние им правим услуга.
Пак заповядайте! - Стига.
Какво правиш?
Изобщо няма да им се отрази на джоба.
Ще е фасулска работа.
Тогава защо не го направиш ти?
Защото, папито, аз съм злият гений.
Сега си сложи това в ухото.
Ти сериозно ли? Чиста ли е?
Четвъртата четвърт е.
Остават десет секунди и действаш.
Разкарай това. - Човече!
Не тръшкай вратата…
Отивам на набирането на средства.
Какво ще кажеш? - Добре е.
Може ли да се посъветвам нещо с теб?
Проучих въпроса
и не мисля, че статуетката е на Хорус.
Всъщност съм сигурна, че не е.
Датирали са я около 5000 г. пр. Хр., нали?
Но нубийците
не са имали връзка с египтяните
още 600 години след това.
Символът не е йероглиф.
Дори не мисля, че е оттам.
Може да е на ацтеките или инките.
Не е египетско божество. Нещо друго е.
Интересно.
Тези да се изгладят.
Да.Така.
Нека дъхът те изпълни.
Вдишай… Издишай.
Моля те, млъкни.
Ясно, не си по приказките.
Но имам нещо за теб.
Да нямаш компилация за обири? - Не.
Имам компилация за освобождаване.
Яко, нали?
Все едно.
Тази част на сградата трябва да е празна.
Влизаш с танцова стъпка.
Тук сгафи, гений. Пълно е с народ.
Божествено е да се греши.
Просто се дръж свойски.
Как е? Радвам се да те видя пак.
Не буди подозрение.
Ето. Прощавай. За теб е, брат.
Готини цайси. Не знаех, че носиш.
Приятелства ли създаваш?
Наред ли е всичко? - Вътре сме.
Здрасти.
Я да видим какво си наистина.
Моят човек каза, че е някъде отзад.
Там е от две седмици.
Сивкава кола…
Със синя лента.
Добре. Както батко Рийк ти показа.
Сваляш стъклото…
развърташ малко…
нацелваш чопчето и…
Да.
Сега ще направим пари.
Говори, мой човек.
Вътре съм.
Изобщо няма да боли.
Спри, спри.
Не, не.
Ще си изгубя работата.
Ще вляза в затвора.
Определено не е нубийска.
Не е възможно.
До всички автоботи!
Юпи, кучи…
Прайм, тук Арси. Виждам го. Какво е това?
Пътят към дома.
До всички автоботи!
Какви ги върша?
Чисто е.
Щом си готов, тръгвай.
Не мога.
Понеже не е автоматик ли?
Не, аз… Не съм крадец.
В екзистенциална криза ли изпадна?
Късно е вече за това.
Спешно е! Чуваш ли ме, Мираж? Напред!
Кой беше този?
Беше от радиото. Тази кола не е в ред. Махам се.
Ей!
По дяволите!
Ей, ти!
Излизай от колата!
Опитвам се! Сама запали, честна дума!
Виж, не става! - Излизай!
Не! Чакай! Какво правиш?
Ноа, какво…
Рийк! Рийк!
Това се казва проявление!
Колата се движи сама!
Ноа, добре ли си?
Не знам какво става! Не спира!
Спри! Защо не слушаш?
Намали.
Не карам аз! Колата е обладана!
Не, не.
От адреналина е. Да подишаме малко.
Сега не ми е до дишане! Колата върви сама!
По дяволите.
Рийк, какво да правим?
Ноа, не те чувам. - Рийк!
Ноа, не те…
Не е истина! Не може да ме е зарязал!
Отбий! - Помогнете ми!
Ти…
Тръгвай.
Тръгвай, тръгвай!
Мостът. Мини по Уилямсбърг!
Код 10-37. Сребристо порше.
Сериозно ли?
О, не, не.
Направи нещо, моля те!
А, не, не.
Не.
Обади се.
Чуваш ли ме, Мираж? - Кой?
Мираж.
Ей, намали! Намали!
Страхотно!
Раздвижих горивото! Яко!
Бях затворен цяла вечност. Не знаеш каква скука е!
"Мираж, стой скрит."
"Мираж, не привличай внимание."
"Мираж, "Голям" е само филм. Никога няма да си истинско момче."
Обаче беше яко. С теб е забавно.
Вярно. Май ти идва в повече?
Назад! - Защо така с лошо?
След гонката мислех, че сме свои.
Ще ме удариш ли?
Може би.
Така, значи?
Не се даваш. Това ми харесва.
Много даже.
Какво си ти?
Някаква обладана кола ли?
Това са измишльотини. Аз съм извънземен.
Като И-Ти?
И-Ти? Малкият грозник в коша ли?
Виж това лице! Казвам се Мираж.
Давай. Чукни.
Хайде де.
Само така. Сега сме приятели!
Супер. Тайфата е тук.
И други ли има? - Като мен ли? Не.
Кротувай, да не те сгазят. - Какво?
По-добре хвърли тръбата.
Виж ти, кой е тук?
Мираж, какво си направил?
Довел си тук човек?
Оптимус! Здрасти! Изглеждаш добре!
Я чакай, нови джанти?
Беше ти казано да стоиш скрит.
Така е. Странно съвпадение.
Когато ти извика: "Автоботи, напред!"…
този приятел беше вътре.
Но той е супер. Супер, а?
Не е супер.
Кой си ти, човеко?
Аз съм никой. Нищо не видях. И сега не виждам нищо.
Арси.
Редник Ноа Диас, армия на САЩ.
Множество отличия. Гуру на електрониката.
Той е войник.
Не прилича на такъв.
И ти не си цвете за мирисане.
Съжалявам, сър.
После ще се занимавам с грешката ти.
Енергийната вълна, която усетихме, беше в 4000-ия йотахерцов диапазон,
който е недоловим за хората.
Реконструирах източника по енергийното ехо.
Не мога да повярвам. Съществува и е тук.
Това пък какво е?
Трансизмерният ключ.
Смяташе се за изгубен от хилядолетия.
Някога с него са отваряли портали във времепространството
до богати на енергон планети из цялата Вселена.
Богати на енергон планети като…
Кибертрон.
След седем години заточение на Земята
най-сетне намерихме път към дома.
Само да ми паднеш, Рийк.
Къде е този тран, трън…
Трансизмерен ключ. - Благодаря.
В музея на остров Елис.
Да го взривим и да се омитаме!
Не можем просто да нахлуем и да го откраднем, Би.
Хората ще ни погнат.
Трябва да го направим тихо.
Той би могъл. - Не.
Какво? Я стига.
Промъква се през някоя вратичка,
грабва ключа, оставя бележка и изчезва.
Идеален е.
Какво?
Идеята е лоша.
Съгласен съм с Големия.
Беше ми приятно, но…
Таймаут. Не, не. Знам. Споко. - Мираж!
Само да се разбера с моя човек.
Не ме оставяй с тези задръстеняци.
Страшен екип сме.
Само си губим времето.
Няма да нахлувам в музей заради роботи.
А заради приятелството?
Или пък…
за пари?
Аха.
Помогни да вземем ключа, за да се махнем от тоя камънак.
Нищо лично. Кварталчето не е зле.
После ще те оставя да ме продадеш.
Ламборгини?
Ферари?
Инди?
Щом ти платят, изчезвам.
Само влизам и излизам?
Само това. Другото е наша грижа.
Честна дума, честна искра.
Това прозвуча много лигаво.
Ами големият? Оптимал или както там се казва.
Той е моя грижа.
Става ли?
Нави се! Вътре е!
Необяснените глифове в Перу
Вие сте роботи, трансформиращи се в коли, макар да сте от космоса.
А сега има ключ, отварящ портал към дома ви?
Знаете го от някаква светлина в небето,
която не виждам, понеже съм човек?
Сякаш е нещо странно. - Супер странно е.
Странно е, че Марки Марк напуска "Фънки Бънч"!
Щял да става актьор. Луда работа!
Какво… - Ама че свят.
Както и да е.
Искам само парите
и да махна шефа ти оттук, преди да е гръмнал.
Не го приемай лично. Той тъгува за дома.
И май обвинява себе си, че сме заседнали тук.
Земята трябваше да е само питстоп
за прегрупиране и връщане на бойното поле.
Прайм изпитва вина, че останахме тук.
Иска да оправи нещата сам.
Внимание, напред има охрана.
Яко! Ще падне веселба.
Не, братле. Трансформирай се.
Превърни се в хеликоптер, моторница, нещо такова.
Имам нещо много по-добро.
Добро решение.
Планът не ми харесва.
Мираж не се слави като особено тих.
Поне е един от нас.
Не бива да разчитаме на човек.
Те са ми приятели.
Един от тях беше добър с теб, Би, но това не е нашият свят.
Човеците винаги ще бранят своето.
Можем да се доверим само на своите.
Не можеш да понесеш истината!
Не искам да ходиш повече в онова автокино.
Найтбърд, претърси острова.
Най-сетне ловът е към края си.
Ехо?
Да му се не види.
Добре ли си?
- Назад!
Мислех, че няма никого.
Това е.
Кой си ти?
Аз съм…
портиерът.
Охрана!
Не, недей! Не е каквото изглежда.
Изглежда, че крадеш музейна собственост.
Добре де, има нещо такова.
По дяволите.
Ей! И без това не е твое.
Спри!
Спокойно, нека обясня.
Нека...
Принадлежи…
на едни…
гигантски роботи от космоса.
Сериозно?
Това нещо ми трябва.
По дяволите!
Какво става тук? Стой на място.
Крайно време беше!
Ключът.
Казвал си истината. - Да.
Но тези не са с мен.
Разкъсайте ги
и ми донесете ключа.
Твой е.
Имаме си компания.
Автоботи, пазете ключа!
Дръж!
По-бавно!
Сега летят ли? Кои са тези, по дяволите?
Невъзможно!
Харесва ми тази смаяна физиономия,
когато низше създание срещне висша сила.
Какви са тези неща?
Ти добре ли си?
Не ме следвай!
Не те следвам! Бягам в същата посока.
Бягай!
Бързо!
Бягай!
Бързо!
Пази се!
Благодаря.
Скърдж, виждам ключа.
Прайм, не мисля, че ще ги удържим.
Не!
Боже! Пусни ме долу!
Беше страшничко.
Супер, още си жив.
Вземете ключа!
Ноа, бягай оттук!
Махайте се! Мразя паяци!
Бързо! - Не умирай.
Бързо! Бягайте оттук!
Толкова скоро ли си тръгвате?
Пази се!
Ключът!
Стига игрички. Ще го взема сам.
Тая няма да я бъде!
Не се плашете, човеци.
Скоро всичко ще приключи.
И ти се наричаш Прайм.
Праймъс би се срамувал.
Омръзна ми да ми се пречкат дребосъци.
Би!
Ти, мой капитане!
Не!
Би.
Сега ще прибавя и Прайм към колекцията си.
Максимали.
Хубаво. Може да има истинска битка.
Не. Взехме това, за което дойдохме.
Не.
Не може да бъде.
Да вървим. Елате с мен.
Аз съм виновен. Трябваше да съм аз.
Моите съболезнования.
Без да се засягаш, ти коя беше?
Казвам се Еърейзър.
Максимал съм.
Воин от вашето минало и бъдеще.
Ясно. Има логика. Да.
Напуснахме родната си планета точно преди да бъде разрушена.
Намерихме убежище тук на Земята.
Значи си максимал. Вие сте автоботи.
А онези, които ни нападнаха?
Тероркони.
Слуги на тъмен, ненаситен бог,
който се храни с цели светове.
Уникрон.
Значи този Уникрон яде планети, за да живее?
Да.
Насища своите слуги като Скърдж
с тъмна енергия,
която ги прави практически непобедими.
Той е изцяло предан на Уникрон.
Чрез своята сила той притежава душата на Скърдж.
Събуди се, тъмни господарю.
Стани.
Гладът ме убива.
Какво намери?
Спасение.
Галактиката отново ще е твоя трапеза, господарю.
Трябваше лично да взема ключа.
Не биваше да разчитам на човеци.
Я чакай. Мен ли обвиняваш?
След като удобно пропусна частта с планетоядеца?
Заради теб Уникрон ще използва ключа
да погълне всички планети във Вселената!
Заедно с моя роден свят.
Той няма ключа.
Поне не целия.
Глупак!
Това е половината ключ. - Моля те!
Максималите
са го разделили.
Оправдания!
Сглоби ключа
или ще ти се иска да беше умрял с планетата си.
Разделихме ключа на две за по-сигурно,
а после се разпръснахме и се скрихме.
Не знам къде е другата половина.
Доколкото знам, аз съм последната от нашия вид.
В Перу е.
Откъде знаеш?
От символите на камъка.
Записани са само на още едно място в света.
Храмът на Слънцето в Куско.
Един от най-старите градежи в Западното полукълбо.
Едва ли е съвпадение.
Щом си проследила символите, и терорконите ще го сторят.
Трябва да стигнем там преди тях.
После ще убием Скърдж и ще вземем неговата половина от ключа.
Момент, момент.
Ще намерите другия ключ
и ще го поднесете на тепсия на онзи.
Трансизмерният ключ е пътят към дома.
Ако онзи го вземе, със Земята е свършено!
Семействата ни, всички ще загинат!
Отивам.
И дума да не става.
Не се засягай.
Няма да поверя дома си на някого, който не е опазил своя.
Това е моята планета. Отивам.
Ами ти?
Аз ли?
Как се казваш?
Елена.
Елена,
ще ни заведеш ли в храма?
Бихме могли да спасим света.
Всъщност
ще спасите два свята.
Да.
Ти ли си, Соник?
Защо не спиш, Тейлс?
Не мога да заспя.
Пари ли?
Прекаляваш с тази игра.
Дай на ръката си малко почивка.
Ще я превъртя.
Убеден съм, братле.
Ние не се предаваме.
А сега поспи.
Слушай…
Трябва да замина.
Не знам кога ще се върна.
Защо?
По дяволите.
Не! Спри, моля те! Изключи се!
Казах ти да кротуваш. - Не мога да я спра.
Това робот ли е?
Не. Лягай си.
Престани! - Скапал си ми фаровете.
Взех бухалката. - Кротко. Дай ми я.
Бухалка ли? - Ще събудиш мама!
Знам, че си робот.
Крис?
Одраска ми боята!
Какво правиш?
С И-Ти не се отнасяха така.
Познаваш ли го? - Да, ние сме… колеги.
"Колеги" ли? Ти беше в мен.
Нали казах, че заминавам?
Тръгвам с екипа му.
Ще спрем края на света.
Светът свършва?
Не! - Може би. 60 на 40.
Няма да го допусна.
Затова трябва да замина.
Ще си взема нещата.
Кораво хлапе.
Какво? Не. Чакай.
Ти няма да идваш. - Защо? Ще ти пазя гърба.
Много е опасно, Крис.
Искам да се грижиш за мама.
Защото може да не се върнеш.
Ей, робот.
Аз ли? Как е?
Да пазиш брат ми.
Става ли?
Дадено, малкият.
Говоря сериозно.
Ако пострада, ще си имаш работа с мен.
Спокойно, ще пазя Ноа. Обещавам.
Братски тандем?
Братски тандем.
Хлапето е сърцато.
Голям куражлия.
Ву-Танг са тук, бейби!
Това се казва инкогнито.
Стига, Прайм. Усмихни се малко.
Не боли. Покажи обратна захапка.
Добре. С какъв самолет ще летим за Перу?
Да не е витлов?
Важното е да е първа класа. Имам дълги крака.
Е, той е самолет.
Не. Не ми казвай, че ще летим с…
О, не.
Момчета!
Аз съм Стратосфера, властелинът на небесата!
Аз ще ходя пеш до Перу.
Майчице.
Извинявай.
Пея, като съм нервна. Обикновено ме успокоява.
За първи път ли летиш?
За първи път напускам Ню Йорк.
Майчице.
Значи Бронкс?
Бруклин. Източен Ню Йорк до мозъка на костите.
Аз съм от Бушуик.
Наистина ли?
С баща ми ходехме в една пицария
на "Никърбокър" и "Грийн".
Пицарията на Тони? Леле.
Разкажи ми за баща си. Какъв беше?
Беше таксиджия 40 години.
Най-умният мъж, когото си виждал.
Можеше да говори на всякакви теми.
История, наука, крикет.
Крикет ли?
Без дори да е ходил в колеж.
Все казваше:
"Ако си отваряш очите и ушите,
животът ще те научи на всичко нужно."
Затова си се съгласила.
Ако той ме гледа отнякъде
и вижда дъщеря си да прави такива шантави неща,
определено би се гордял.
Наистина ли мислиш, че ключът е в Перу?
Така мисля. Всичко сочи натам.
Ако е така и успеем да го вземем,
трябва да го унищожим.
Какво?
Не могат да сглобят ключа без двете части.
Без ключ няма Уникрон и Земята няма да бъде погълната.
Но те няма да могат да си отидат.
Трябва да мислим за нас.
От теб се иска само да го намериш.
Аз ще свърша останалото.
Дали енергонът ще го върне?
Може би.
Ако успеем да го върнем на Кибертрон.
Не биваше да ни отвеждам толкова далеч от дома.
Уийлджак трябва да си оправи серво усилвателя.
Съжалявам, че закъснях.
Попивах миг на хармония между една кротка пеперуда
и невъзмутима гъсеница.
Какво спокойствие.
А ти откъде си?
От Кибертрон.
Откъде ти е акцентът? - Какъв акцент?
Исках да кажа, че е супер.
Щях да кажа…
Но не бях сигурен дали говориш испански,
понеже… Нали?
Малко е расистко, братле.
Не е нарочно, сещаш се.
Както и да е. Мисията. След мен.
Но той е робот, така че…
Защо да е расистко?
Чуйте сега.
Координатите са на стара църква.
Погледнете тук.
Това е "Санто Доминго".
Построена е върху стар храм.
Правилно. Засякох остатъчна енергия из двора.
Ключът трябва да е наблизо.
Но може да е проблем да стигнем.
"Инти Райми" е фестивал, който затваря целия град.
Значи ще е нощна мисия. - Не.
Скърдж може вече да е тук.
Трябва да вземем другата половина преди него.
Ще отидем с Елена.
Вие няма да стигнете доникъде.
Църквата се охранява.
Няма как да влезете.
Тогава ще го направим във ваш стил.
Ще се скрием под носа им.
Ще се слеем с парада.
Идеята не е лоша.
Ние ще се оглеждаме за тероркони.
При първия признак за проблем ще се намесим.
Ноа, хващай.
Ако ти трябва помощ, свиркай.
На позиция съм.
Чисто е.
Ноа, Елена, тръгвайте.
Слейте се. Дръжте се естествено.
Автоботите сигурно използват новите си любимци да стигнат храма.
Чудесно.
Ще свършат работата вместо нас.
Донеси.
Ключът трябва да е тук някъде.
Да.
Този зид е от 17-и век.
Ние търсим нещо
много по-старо.
Какво е това?
Емблема като на Еърейзър.
Но е разместена.
Я чакай. Виждаш ли?
Струва ми се, че отдолу има нещо.
Има и друга.
Ето.
Сега какво?
Мислех, че…
Това е нещо в стил Индиана Джоунс.
Сигурен ли си?
Не.
Някакви следи от Скърдж?
Не, чисто е.
Тук има само групита.
Имаш задача, Мираж.
Прайм, трябва да се научиш да се отпускаш.
Сигурно сме първите тук от половин хилядолетие.
Соник, да не си умрял?
Не.
Соник ли ме нарече?
Мисля, че е храм.
Какво търсим?
Виждаш ли символите по храма?
Съвпадат с онези от двора.
Мисля, че е там горе.
Май намерихме каквото търсим.
Все се питах какво ли е да си там,
когато се откриват артефакти.
Така.
Сега бутай.
Буташ ли изобщо?
Да, бутам.
Я чакай. Какво? - Нека помисля.
О, не. Къде е?
Понякога има нещо като двойно дъно.
Виж. Май намерих нещо. Виждаш ли символите?
Виждала съм тези знаци… Статуята на Еърейзър в музея.
Нови са.
По трансизмерния ключ ги няма.
Два са.
Мираж?
Да вървим. - Само секунда.
Бягай!
Бързо! Мираж!
В беда сме! Едно от онези неща е тук!
Къде сте?
Дръжте се! Идвам.
Автоботите тръгват.
Сигурно са намерили ключа.
Хайде!
Къде са човеците?
Под земята са. Тичат към джунглата.
По петите ни са!
Направи нещо! - Какво?
Имал си оръжие?
Прайм, какво правиш?
Ще взема ключа от Скърдж
и ще му откъсна главата.
Хора!
Ударете едно рамо! - Някой иска подкрепление?
Спирачка! - Какво?
Спирачка!
Това е за Би!
Елате ми.
Дръж се!
Този хъс ми харесва, Прайм.
Но ще умреш на тази прашинка.
Няма по-добро място да те погреба.
Ще те довърша, Скърдж.
Давам ти дума.
Измъкват се.
Не и този път.
Чувам вода.
Къде сме?
Какво беше това?
Кои сте вие?
Защо търсите ключа?
Донки Конг, не закачай приятелите ми!
Мираж?
Спокойно, оставете на мен.
Опа.
Опасен непознат!
Ей, ей!
Не бързай.
Ей.
Мац, пис, пис.
Стойте!
Няма да повтарям.
Не! Спрете всички!
Еърейзър.
Праймал.
Мислех, че сме ви изгубили.
Другите…
Те…
Останах само аз.
Прайм, това са моите максимали.
Райнокс.
Чийтор.
Прощавай, че те уплаших.
Да ме уплашиш? Моля те.
Няма такова нещо. Това е машинно масло.
И нашият лидер Оптимус Праймал.
Оптимус Праймал ли?
Наречен съм на теб, легендарния воин на Кибертрон.
Това е чест.
Еърейзър, радвам се да те видя, приятелко.
Но в плана не влизаше да водиш други тук.
Опасявам се, че носиш лоши вести.
Скърдж дойде на Земята.
Откри ни.
Половината ключ е у него.
Трябва да открием другата част преди него.
Но не беше в пещерата.
Беше. Преместихме я на сигурно място.
Къде е сега?
Елате с мен.
Не изглежда добре.
Когато Скърдж те докосне, той оставя белег.
Нищо ми няма.
Ти ме нарече Соник.
Да.
Братлето ти не обича да се използват истински имена в ефир.
Говорил си с Крис? - Аха.
Даде ми това да те държа под око и да си спазя думата.
Ето.
Другия път сложи предупреждение.
Не, задръж го.
И без това ми отива повече.
Само не питай от коя част на тялото ми е.
Кои сте вие?
Максималите сме напреднала раса,
посветена на разпространяването на живота из Вселената.
С трансизмерния ключ посещаваме млади светове.
Линиите в Наска, храмът в Тикал…
Били сте вие, така ли?
Не.
Не си приписваме заслуги за човешката изобретателност.
Имали сте ключа. Защо сте останали тук?
Когато Уникрон унищожи нашия свят,
ние се заклехме да пазим живота,
независимо от цената.
Земята беше сигурно убежище.
Това е Амару.
С неговото семейство са последните от племе,
което ни пази от стотици години.
Когато дойдохме, те споделиха своя свят с нас.
Заедно ние бранехме хората в него
и своята тайна.
Съюзили сте се с хората.
Така е.
Ако ни дадете ключа,
утре ще запаля маяка и ще доведа Скърдж.
Максималите вече пожертваха един дом, за да защитят Вселената.
Няма да рискувам и друг.
Като лидер знам, че разбираш.
Той не е онзи Оптимус Прайм, когото си представях.
Изгубил е много.
Още много ще загинат, ако ключът попадне в погрешни ръце.
Ако имаше друг шанс да спасиш дома ни,
би ли постъпил другояче?
Оптимус, ела. Искам да видиш нещо.
Тук твоят приятел ще намери покой.
Това е суров енергон.
Долината е богата на него.
Дали ще съживи Би?
Съжалявам, в това състояние е инертен.
Не разполагаме с достатъчно мощност
да го запалим.
Явно си изненадан, че им поверяваме ключа.
Така е.
Прекарал съм много време сред тях.
Те са нещо повече от видимото на пръв поглед.
Заслужават да бъдат спасени.
Ами ако не го унищожим?
Може би има и друг начин да спасим планетите си.
Елена, правил съм много грешки.
Това е друго.
Този път не мога да се проваля.
Не мога да предам близките си.
Същият си като него, знаеш ли?
Като кого?
Като Оптимус.
Говоря сериозно.
И той се чувства така.
Как?
Като товарно добиче,
понесло на раменете си бремето на целия свят.
Мислиш, че той е някакъв генерал, който само дава заповеди,
но… щом го погледна,
виждам голям брат, който защитава семейството си.
Добре ли си?
Еърейзър?
Усещам Скърдж!
В ума ми е.
Бягай, Елена!
Не!
Еърейзър.
Откриха ни.
Отбранителни позиции!
Ноа, пази ключа.
Вземи Елена и се скрийте.
Трябва да защитим човеците.
Липсвах ли ви?
Ноа, Елена, бягайте оттук!
Трябва да го унищожим.
Ноа!
Не!
Недей.
Знам, че искаш да защитиш своя народ,
но ако унищожиш този ключ,
нашият дом ще бъде изгубен завинаги.
Не е нужно да правим избор.
Моля те, Ноа.
Елена!
Да вървим!
Елена!
Я чакай. Не те ли убих вече?
Не! Аз съм максималът, който ще ти изтръгне искрата.
Ще видим.
Убий ги!
Еърейзър, не!
Няма да го удържа още дълго.
Съпротивлявай се.
Спомни си клетвата ни, Праймал.
Независимо от цената.
Не мога да го удържа! - Еърейзър, не!
Праймал!
Всичко е наред.
Направи го.
Праймал.
Независимо от цената.
Елена! Погледни ме.
Добре ли си?
Скърдж взе ключа.
Събуди се, всемогъщи Уникрон.
Твоето време настъпи.
Съжалявам, Ноа.
Ти се грижеше за своите.
Не мога да ти се сърдя за това.
В моя роден свят вярваме,
че битката с мрака ще продължи,
докато всички станем едно.
Аз забравих за това.
Ти се бори за своите, както аз за моите,
вместо заедно да се борим срещу мрака.
Още не съм приключил.
Съберете се!
Елате тук.
Трябва да има начин да го спрем.
Късно е.
Порталът вече е активиран.
Има повече енергия от свръхнова.
Всяка намеса ще го възпламени като бомба.
Процесът може да бъде спрян
само с кода за достъп, който инсталирахме някога.
Какъв е кодът?
Той беше разделен заедно с ключа.
За жалост, втората половина си отиде с Еърейзър.
Не, чакай. Знам го.
Нейната половина от ключа бяха знаци
като онези, които намерих в пещерата.
Заедно съставляват кода.
Значи имаме шанс?
Съвсем малък.
Това ни стига, ако ни поведеш, Праймал.
Добре.
Да действаме бързо.
Имаме малко време, преди порталът да се отвори достатъчно.
Мостът е опасан от поредица от тунели.
Те са малки за максималите, но…
Но не и за човеците.
Ако Ноа и Елена стигнат централната антена,
може да използват кода да я изключат,
да вземат трансизмерния ключ
и да затворят портала, преди Уникрон да навлезе в атмосферата.
Но Скърдж ще следи всеки наш ход.
Ще направи всичко, за да ни спре.
Ще пренесем битката при него.
Автоботи и максимали ще атакуваме моста заедно
и ще примамим Скърдж на бойното поле.
Докато с Елена се промъкнем отзад.
Май всички ще умрем.
Щом ще умираме,
да умрем в битка,
всички като един.
Този свят е твой, господарю.
Скърдж,
те се завърнаха.
Прайм.
Пазете ключа.
Не ги допускайте до моста.
Максимали!
Автоботи!
Напред!
Райнокс, Чийтор, максимизиране!
Поне пехотинците се хванаха.
Но не и Скърдж. Той пази ключа.
Добре.
Оттук се стига до контролното табло.
Вземете ключа и изчезвайте оттук. - Ти какво ще правиш?
Ще разсейвам Скърдж.
Няма да се справиш сам.
Спокойно. Аз съм Мираж, помниш ли?
Ей.
Раз, два, три!
Оп! Ето го! Бум!
Да побързаме.
Прикрий се!
Искам истинска битка!
Битка ли искаш? Ще я имаш.
Беше мой.
Не!
Не уцели!
Ноа, отивай за ключа.
Мираж!
Какво си имаме тук?
Елена, отивай!
Смел, но безполезен.
Я не закачай моето момче!
Мираж.
Никой няма да помни тази жалка планета.
Нито някой ще помни теб.
Мираж, какво правиш?
Спазвам обещанието си.
Мираж, не!
Ставай! - Всичко е наред, Ноа.
Братски тандем.
Мираж!
Мираж?
Мираж.
Убий другия човек.
Уникрон.
Вие се бихте храбро.
Но този свят вече е мой.
Закъсняхме.
Ей!
Вижте!
Ей, Нъкълс,
там ли си?
Край.
Соник.
Крис! - Ноа?
Какво става?
Къде е Мираж?
Няма го вече.
Какво?
Не.
Съжалявам, Крис.
Този път няма да победя.
Но ти не губиш, нали?
Де да беше така,
но не мога.
Да, можеш.
Не.
Аз не съм като теб.
Мразя да съм болен.
Когато искам да се предам,
ти винаги ме насърчаваш да продължа.
Но сега е мой ред.
Продължавай, Ноа.
Мислиш, че си никой, но си най-силният човек, когото познавам.
Толкова сте сладки.
Мираж?
Ти си жив!
Да, но...
ще трябва да поемеш волана.
Ще се справиш.
Защото си мой брат.
Ти си Ноа Диас от "Уилсън Авеню"
апартамент 2-С, Бруклин, Ню Йорк.
Без имена в ефир.
Остави това.
Нека знаят кой си.
Скърдж!
Помниш ли ме?
Мислиш, че ще се справиш с мен сам?
Той не е сам.
Повече не мърдам от Бруклин.
Енергон.
Прайм!
Ноа!
Вече ми писва от вас, човеците.
Би!
Пак ли ти?
Да си беше останал мъртъв!
Дойдох да наритам малко задници.
Радвам се, че се върна.
Всички да пазят моста!
Елена, изключи го!
Да я прикриваме!
Ще разчистим пътя.
Това е то.
Просто въвеждам кода… Колко трудно да е?
Не е истина.
Само аз и ти, Скърдж.
Да сложим край веднъж завинаги.
Господарю, подкрепленията!
Ще се справя.
Давай, Би!
Поздрави приятелчето ми!
Да побързаме!
Последното.
Пукни, грозна мутр…
Няма да доживееш Уникрон да погълне този свят.
Ти успя!
Бруклин, бейби!
Не!
Уникрон ще надделее!
Елена!
Писна ми!
Време е да ти покажа истинската сила на един Прайм!
Това е на мой приятел!
Панелът
е унищожен.
Не мога да го спра.
Автоботи, максимали,
изтеглете се.
Сам ще унищожа ключа.
Прайм! Не!
Трябва да има друг начин.
Би, пази ги.
Твоята саможертва става наша клетва.
Благодаря ви, приятели.
Би!
Не можем да го оставим!
Всички с мен!
Недей, Прайм.
Мога да ти дам всичко, което поискаш.
Тогава умри.
Ноа.
Държа те!
Пусни ме, Ноа.
Спаси себе си.
Докато всички станем едно.
Давай, Прайм.
Да, бейби!
Уникрон мъртъв ли е?
В капан, но не и мъртъв.
Злото не може да бъде сразено напълно.
Той може да се завърне.
Нека дойде.
Обединени ще го унищожим
веднъж завинаги.
Аз съм Оптимус Прайм,
предводител на автоботите.
Изгубихме трансизмерния ключ,
а с него и възможността да се върнем у дома.
Но спечелихме съюзник
в битката срещу силите на злото.
Сили твърде могъщи, за да ги победим сами.
Но заедно може би имаме шанс.
МИСТЕРИОЗНА БУРЯ НАД ЗАПАДНОТО ПОЛУКЪЛБО
Аз съм Ноа Диас.
Какво има да се знае за мен?
Отраснах в Бруклин.
Имам братче, което ме нарича Соник.
Щом трябва да спася Вселената, за да спася близките си,
тогава това и ще сторя.
Как сте?
Тук съм за интервюто за работа. Ноа Диас.
Ще съобщя за вас.
Тази неделя в "60 минути"
ще разговарям с Елена Уолъс.
Наскоро тя откри подземен храм
с мрежа от катакомби, датиращи от 5000 г. пр. Хр.
Не бих могла да си представя толкова значимо откритие.
Това е като сбъднат сън.
Бруклин, бейби.
Очакват ви. - Благодаря.
Асансьорът е отзад.
Разкажете ми за силните си страни.
Освен опита си с електроника,
развивах и уменията си за работа в екип.
Така ли?
Ще бъда откровен.
Резюмето ви е малко постно.
Наскоро работих
по международен проект.
Да не би…
Не е вписан. - Беше краткосрочен договор.
Чудесно. Разкажете ми.
Бях в Южна Америка.
Упражних и испанския си.
Майка ми беше много доволна.
Знаете ги майките.
Но докато бях там,
беше само работа, работа, работа.
Жалко. Чух, че в Перу храната била много добра.
Не съм споменавал Перу.
Там бяхте, нали?
Аз… - В Куско?
Заедно с Елена
и вашите… да ги наречем приятели?
Какво става тук?
Знаем много за вас, г-н Диас.
Кои сте вие? ЦРУ, ФБР или…
Ние сме тайна правителствена организация.
Няма да ни намерите.
Работим с глобални заплахи.
Предотвратяване на загуба на планетата, такива неща.
Намираме се във война
и ще се радваме да се включите.
Заедно с целия ви екип.
Сещате се…
големите момчета.
Не знам за какво говорите.
Добър отговор.
Добре.
Така или иначе искам да знаете,
че от името на цялата благодарна нация
ще поемем медицинските грижи за брат ви Крис.
Изцяло.
Той ще има непрестанен достъп до най-добрите лекари в света.
Те не гонят пациентите си за неплатени задължения.
Сериозно ли?
Ти спаси света, хлапе. Това е най-малкото.
Не знам какво да кажа.
Ще поработим над това.
Брат ти ще бъде добре.
Крис беше прав.
Без имена в ефир.
Нуждаем се от човек като теб.
Помисли си.
"G.I. Joe"?
Хайде, бебчо, да те видим.
Това ще свърши работа.
Това ли?
Това е пилеене на твоите умения и моите знания.
Май се получи добре.
Ще го наречем модерно изкуство и ще го пробутаме на някого в Сохо.
Не се продава. - Какво?
Защо?
Заради онова с куките ли?
Казах ти, не съм те зарязал!
Само ги размотавах. Мислех, че си наясно!
Добре, да кажем, че съм те зарязал, макар да не съм.
Все пак да кажем, че е така.
Всичката кръв, пот и суха пара,
които давам за твоите части, ни правят квит.
Не е заради това.
Тази кола е специална.
Тази кола е сглобена с части от боклука!
На бас, че дори няма да запали.
На бас?
Мираж.
Да! Твоето момче се завърна!
А този каза, че даже няма да запаля!
ПОСВЕЩАВА СЕ НА БРАЙЪН ГОЛДНЪР,
СТРАСТЕН СЪЗДАТЕЛ И ПРЕДАН ПРИЯТЕЛ
НА АВТОБОТИ И ЧОВЕЦИ.
В ПАМЕТ НА
ТАРИК ДЖАКСЪН "РИЙК" И ДЪНКАН ХЕНДЕРСЪН
Превод на субтитрите: Милена Боринова