Aloitamme nyt laskeutumisen Parisiin.
Istukaa aloillanne ja kiinnittäkää turvavyöt.
Kello on 11.22 paikallista aikaa. Kiitos, että valitsitte Air Francen...
Soita Sarahille.
Hei, isä.
- Mitä kuuluu, kulta? - Tule äkkiä kotiin.
Jos jaksat odottaa...
...65 minuuttia. Nyt on ruuhkaa.
- No, nähdään pian. - Nähdään.
Isä, minä odotan sinua. Tuletko äidin luokse?
Tulen ihan kohta.
Herra Belkacem, minä autan. Mikä vointi?
Nyt on liian kuuma. Eilen palelin.
Planeetta on menossa päin honkia.
Ilma on saasteista. Ei kannattaisi käydä ulkona niin usein.
Tiedän. En ole enää mikään lapsi.
Olen 77. Pahempaakin on nähty.
- Aivan. Sanokaa vain, jos on jotain. - Kiitos.
- Hei. - Hei. Kaikki hyvin?
On. Minulla on tunti.
- Isä, sinäkö siellä? - Kyllä, minä tulin.
Peremmälle. Minä vielä lopettelen.
Kylläpä siinä kesti.
- Miten sinulla menee? - Hyvin.
- Onko se lahja? - Yllätys. Olet kasvanut.
Älä liioittele. Viikkohan tässä vain on mennyt.
Olet nättinä. Noén vai minun takiani? Milloin aiot kertoa?
- Älä kerro äidille. - Miksen?
En tiedä. Hän voi suuttua.
Eikä hän ole poikakaverini.
Luonnontuoksuja?
- Kanadasta? - Niin.
- Etkö ollutkaan Marseillessa? - Ota ne ulos.
- Kalliovuoret? - Mahtavaa.
Toimiiko?
Kyllä. Ihanaa, kiitos.
- Eikö olekin kaunista? - On.
Lue sivut 40-45, ja luku spektraalisista aalloista.
Pärjäät varmasti kokeessa.
Hyvä. Nähdään tiistaina, Thomas. Hei.
Poika parka. Ahkeroi kovasti, muttei hän pärjää.
- Kahvia? - Ei.
Miten haastattelu meni? Saitko paikan?
- Kuules... - Ahaa.
Et siis ollut Marseillessa?
En ollut Marseillessa. Vaan Kanadassa.
Minä keksin jotain. Uuden, lupaavan ohjelman.
- He voivat ottaa Sarahin. - Miksemme ole kuulleet mitään?
Se on aivan uutta. Ei vielä julkista. Lue raportti, se on aivan loistava.
Mutta meidän pitäisi muuttaa sinne.
- Muuttaa Kanadaan? - Niin.
Mathieu. Tohtori Chabrier olisi kyllä maininnut siitä.
Chabrier ei tiedä mistään mitään.
Siellä on käynnistymässä hieno projekti.
Miksi tehdä kaikki hankalaksi?
Hän on vihdoin kotona. Nyt hänellä on elämä.
Ei se mitään elämää ole.
Nyt olen ladannut sen. Se on sikasiisti. Siinä on myös jääseinä.
Isäsi viihdyttää meitä.
- Niin, hän on hyvä. - Ihan mieletön.
- Terveiset ja kiitokset kultakaloille. - Älä sano meitä kultakaloiksi.
- Me olemme kultakaloja maljassa. - Sinä olet apina häkissä.
- Olet oikeassa. - Älä viitsi. Apina...
Pakkaan tavarat. Mieti asiaa.
- Kun saan nähdä tulokset. - Ei, vaan nyt.
Hän voi jättää kuplansa. Vielä se jonain päivänä onnistuu.
Tiedän sen.
Jonain päivänä halaan tytärtäni kunnolla.
Ei se ole niin helppoa. Olemme yrittäneet 12 vuotta.
Pitää tietää enemmän.
- Alexis! - Älä vastaa.
- Mitä nyt? - Hän on rakastanut.
- Ja paskat olen. - Ihan selvästi. Paljastuit.
Hän lopetti puhelun. Se oli tärkeää, soitan uudelleen.
Mutta ethän sinä voi...
- Hän lopetti puhelun. - Olet mustasukkainen.
En ole, mutta se jätkä on ylimielinen.
"Ranskan ensimmäinen Stimberger- tapaus. Tunnettu telkkarista."
Hän päihitti sinut parilla viikolla.
Aivan. Kaikki olisi muuten toisin.
Sanoinkuvaamaton luonnonkatastrofi on iskenyt Ruotsiin ja Tanskaan.
6,7 Richterin maanjäristys...
Hitto.
Isä?
- Tässä ollaan. - Oliko se maanjäristys?
- Taisi olla. Onko sähköt poikki? - On.
- Ja akku meni päälle? - Äiti katsoo. Siltä vaikuttaa.
Tulen varmuuden vuoksi sinne.
Mitä on tekeillä?
Isä, miksi sireenit soivat?
Järistyksen takia kai. Sano äidille, että olen tulossa.
Juoskaa!
Pois ikkunasta.
- Äkkiä. - Mitä tämä on?
Ei aavistusta. Älkää hengittäkö sitä.
Onko se myrkyllistä?
Ehkä. Sarah, meidän on jätettävä sinut.
Mitä? Emme me niin voi tehdä.
- Hän on turvassa täällä. - Isä on oikeassa.
- Haemme sinut sitten. - Tulemme takaisin, kulta.
Äkkiä.
- Avatkaa! - Täällä Anna toisesta kerroksesta.
Mitä nyt?
- Pääseekö täältä katolle? - Parvekkeelta kyllä, mutta...
Nyt se tyyntyi.
- Onko pyyhkeitä? - On, mutta mihin?
- Täytyy tukkia ovenraot. - Radiopuhelin.
Tässä.
Sarah, onko kuplaan tullut kaasua?
En tiedä. Savua on kaikkialla. Ja lukon lähellä...
Mitä? Mitä sanoit, Sarah?
Vastaa!
- Mitä nyt? - Menen takaisin sinne.
Ei se käy!
Äiti, isä? Kuuluuko?
Kuuluu. Onko kuplassa savua?
Ei, suodatin toimii.
- Voitteko selittää tilanteen? - Toki.
Kyllä se tästä.
- Hyvä luoja. - Rémi on varmaan kunnossa. Tule.
Kamalaa. Onkohan se myrkyllistä?
Mitä se oikein on?
Aika iso räjähdykseksi.
Onko se isku?
Mennään sisään. Jos se nousee vähänkin, joudumme alttiiksi sille.
Tämäkö on kylmälaukku?
Ei, älä ota hilloa. Laita loput kylmälaukkuun.
- Voitko tehdä sen? - Odota.
Sarah, minun täytyy tarkistaa, että sovellus toimii.
- Paljonko akussa on virtaa? - En näe.
Nyt näkyy. Neljä pykälää.
- Oletko varma? - Äiti...
Se on hyvä. Sitten aikaa on noin 10 tuntia.
- Koska virta palaa? - Pian.
Tämä on ohimenevää. Ja me olemme lähellä.
Ei vieläkään kenttää.
Poikamme asuu kahden korttelin päässä, alakerrassa.
Hän on fiksu niin kuin sinä. Löyti varmaan hyvän paikan.
- Niin varmaan. - Mennäänkö?
- Minne? - Rémi odottaa. En halua myöhästyä.
Minähän kerroin sumusta. Odotetaan, että se hälvenee.
Sitten mennään Rémin luo.
Selvä.
Vaimo aina välillä unohtelee.
Lue, että on jotain puuhaa. Isä on täällä, kysyn häneltä.
Älä pelkää. Kuullaan pian.
Kävitkö katolla?
Sitä on kaikkialla, missään ei ole selkeää.
Eikä se liiku.
- Onko pelastuspalvelu toimessa? - En nähnyt ketään?
Helikoptereita?
- Kuinka hän voi? - Akussa on neljä pykälää.
Mutta jos savu ei hälvene,
hän ei selviä yöstä.
Tämä on ollut minulla kauan.
Ovat yrittäneet myydä uutta, mutta tämä toimii mainiosti.
Siitä on jo aikaa, kun viimeksi käytin.
- Silmälasini. - Tässä.
No niin.
- Katsotaanpa. - Saanko minä?
Ei, pian on valmista.
Minä osaan nämä asiat.
Olin sähköttäjänä kaksi vuotta...
Tulen pian.
...vastarintaliikkeessä.
- Ja pyh. - Mitä?
- Kaikki yhteyden ovat poikki. - Alas on jotenkin päästävä.
On pidätettävä hengitystä neljä minuuttia Sarahin luo pääsemiseksi.
Se on mahdotonta.
Takaisin ylös pääseminen on vaikeinta.
Tarvitset minuutin akun vaihtamiseen.
Mitä?
Herra Belkacem. Hänellä on happipullo.
Hyvä idea, mutta odotetaanko vielä?
Ei, se on tuossa alakerrassa.
- Kelpaavatko nämä? - Kyllä vain, kiitos.
Entä jos kompastut tai tulet henkäisseeksi kaasua?
Akku kestää vain muutaman tunnin.
Emme voi ottaa riskejä.
Myöhemmin en ehkä enää pääse ikkunan kautta.
Ole varovainen.
Palaan pian.
Mathieu!
Kaikki hyvin. Sain happimaskin.
- Käyn katsomassa Sarahia. - Hyvä ajatus.
- Sarah. - Isä.
- Voitko hyvin? - Pelottaa.
Ymmärrän, mutta pysy vahvana. Tämä voi kestää aikansa.
- Toin sinulle ruokaa. - Onko tuo maski?
Happimaski.
Taskulamppu. Ja nämä ovat radiopuhelimeen.
Akku...
Kuuntele. Apua on tulossa, mutta säästä kaikessa.
- Minun pitää mennä. - Nyt jo?
En voi muutakaan. Pysy rohkeana.
Olen ylpeä sinusta.
Palaan taas pian.
- Olen yläkerrassa. - Nähdään pian.
Pysykää liikkeellä ja yhdessä!
Nyt vasemmalle. Vasemmalle!
Tänne päin!
Minne matka?
Seuratkaa ryhmää. Saattue tulee puolessa tunnissa.
Menemme Montmartrelle.
Se on usvan yläpuolella.
Otamme mukaan mahdollisimman monta. Ottakaa mieluummin tämä.
Puhdas happi alkaa huimata.
- Kiitos. Mitä tämä savu on? - Ei mitään hajua.
Isku se ei ole. Se tulee maan alta.
- Kuinka pitkälle se on levinnyt? - Tiedän yhtä vähän kuin sinä.
- Tulkaa mukaani. - En minä voi.
Täällä on täysi kaaos. Emme ehkä palaa elävänä takaisin.
- Perheeni odottaa minua. - Omapa on asianne.
Hetkinen.
Saisinko vielä yhden maskin? Tyttärelläni on Stimbergerin tauti.
Muuten en pääse hänen luokseen.
- Onnea vain. - Kiitos.
Joko hän palasi?
Ei.
Hän lähti täältä jo kauan sitten.
Sarah, älä huolehdi. Hän palaa kyllä pian.
Venyttele, jotta rentoudut.
Oikeasti. Minäkin venyttelen. Hengitä sisään.
Nyt hän tuli.
Sanoinhan minä. Hän on kunnossa. Soitan myöhemmin.
- Kyllä siinä kesti! - Anteeksi. Katsoin tilannetta ulkona.
- Toin niin paljon kuin sain. - Mistä tämä on?
- Kohtasin sotilaita. - Sotilaita?
- He vievät eloonjääneitä Montmartrelle. - Haetaanko meidätkin?
Turha laskea sen varaan. He ovat liikkeellä jalan. Pitää nukkua täällä.
- Haluatko tavata Sarahin? - Kauanko säiliö kestää?
En tiedä. Ei kauan.
Odotetaan nyt vielä. Mistä sen tietää, kauanko se kestää.
- Paras säästää happea. - Totta.
- Tiesivätkö sotilaat savun alkuperän? - Se tulee maan alta, järistyksen takia.
Eivät tienneet meitä enempää. Siellä on täysi kaaos.
Tytölläsi on siis Stimbergerin oireyhtymä?
Niin.
Yhä useammalla lapsella on syntyessään se geneettinen vika.
Me tunnemme taudin. Se on kamala. Poikamme Rémi on kertonut siitä.
Teidän täytyy tavata hänet. Hän voisi auttaa. Hän tuntee paljon väkeä.
- Olisi vähemmän yksinäistä. - Oikein ystävällistä.
- Yritetäänpä nukkua nyt. - Hyvä on.
Hyvää yötä.
- Jos tarvitsette jotain... - Kiitos.
Hyvää yötä.
Salaatko sinä jotain?
Usva. Se nousee.
Kuinka nopeasti?
Muutama sentti tunnissa.
Emme voi jäädä tänne kovin kauaksi aikaa.
Tämä taisi olla käännekohta.
Kaikki menee vain huonommaksi.
Mitä tarkoitat?
En ole varma,
mutta on oltava jokin hyväksyttävä kuolinluku, jonka alla pitää pysyä.
Jos se ylitetään, yhteiskunta ei enää korjaannu.
Sinä et käynyt ulkona.
Luullakseni kaksi kolmasosaa pariisilaisista on kuollut.
Jos sitä tapahtuu kaikkialla, ei mikään julkinen huolto toimi.
Ei siis poliiseja,
lääkäreitä tai sähkömiehiä, jotka saavat virran päälle?
Ei mitään.
Kyllä kaikki järjestyy, kulta. Kaikki järjestyy.
- Nyt se toimii. - Mitä työkaluja nuo ovat?
- Toimistostani. - Oliko Sarahilla kaikki hyvin?
Oli. Hän nukkui.
Onneksi kupla on lämmin. Minun asuntoni on jääkylmä.
Täällä sisäministeriö. Ranskassa vallitsee hätätila.
Noudattakaa seuraavia määräyksiä:
Menkää lähimpään vakinaiseen rakennukseen. Tukkikaa uloskäynnit.
Sulkekaa ilmastointilaitteet ja termostaatit.
Jättäkää lapset kouluun...
Onko kaikilla kanavilla samaa?
Taitaa olla.
Mitä se oli?
Katso.
- Painajaista. - Siellä on helvetti irti.
Tule.
Kapinako?
Niin. Kaikki tunkevat korkeille paikoille.
- Mennään Charlotten luo. - Sarahin kaverin?
Hän asuu Morvanissa, vuoristossa.
Vanhemmat ottavat meidät vastaan, ja Sarah voi jakaa hänen kuplansa.
Niin. Tarvitsemme suojapuvun.
Eikö hänen pitäisi olla kuplassa koko ajan?
Pitää, mutta hän voi liikkua erikoisvalmisteisessa suojapuvussa.
Ne ovat kalliita, siksi vanhemmat vuokraavat niitä.
- Missä niitä on? - Laboratoriossa Pariisin keskustassa.
- Puolitoista tuntia sinne ja takaisin. - Minä menen. He ovat muuttaneet.
Olin eksyä viimeksi.
Mennään yhdessä. Et saa mennä yksin.
Isä. Äiti.
- Kaikki hyvin? - On, mutta tämä on pitkäveteistä.
Hankimme sinulle suojapuvun, mikäli pitää lähteä pois.
- Eikö usva hellitä? - Ei, ilma seisoo.
Naapurillamme Lucienille on radiopuhelin. Soita hänelle, milloin vain.
Voitteko käydä katsomassa Noéta?
Olisitte kilttejä. Hänen vanhempansa eivät olleet kotona. Hän on yksin.
Ei, kulta, ei se käy. Pitää säästää happea.
Hän asuu kulman takana, pyöräkaupan yläpuolella.
- Sarah, meillä ei ole aikaa. - Entä jos kyseessä olisin minä?
Minä pyydän.
- Hyvä tavaton. - Yritän olla katselematta.
Pidetään kiirettä.
Mitä tuo on?
Tässä.
Tule!
Äkkiä!
Anna!
Mathieu!
- Minä tässä, Anna! - Mathieu?
Näin, kun putosit. Se meni niin äkkiä. Pelästyin kamalasti.
Niin minäkin. Luulin menettäväni sinut. Oletko kunnossa?
Olen.
Kyllä me tästä selviämme.
Se on tuolla. Mennään.
C5.
Virhe. B4.
Mitä sanoit?
B4.
Se oli kyllä virhe sekin.
- Oletteko varma? - Kyllä vain.
Tässähän minä katson sitä.
Luuletko, että vanhan ukon järki on sumennut?
Minun vuoroni. D2.
Tähän suuntaan.
Tässä.
- Täällä ne ennen olivat. - Hitto.
Täällä!
- Tässä on yksi. - Sitten häivytään.
Mathieu, tänne päin.
Mitä tämä on?
Mathieu!
- Kaikki hyvin. - Oletko varma?
Mitä nyt? Mitä tapahtuu?
Voi hemmetti.
Koeta kestää.
Mennään.
Nyt katsotaan.
Nosta t-paitaa. Ole aloillasi.
Tulen ihan kohta.
Täältä tullaan.
Pidä sitä ylhäällä.
Anteeksi.
Mitä?
Ostin sen Barcelonasta.
En ole ennen tohtinut ostaa.
- Okei, ymmärrän. - Nyt tämä on kohta valmis.
- Tuntuuko hyvältä? - Tuntuu.
- Jaksatko? - Kyllä.
- Minä autan. - Ei, kyllä se tästä.
Tässä.
Mitä nyt?
Se on melkein tyhjä. Emme pääse takaisin.
- Voimme yrittää. - Ei.
- Mene sinä vain. - En minä sinua jätä.
Ei voi muutakaan. Pärjään kyllä.
Aiotko pidättää hengitystä, vai?
Minä keksin jotain. Voin yrittää kulkea kattojen kautta.
- Kattojen? Oletko järjiltäsi? - Kyllä se onnistuu.
Ei.
Kuuntele. Sinun on vietävä puku hänelle.
Sen avulla Sarah voi käydä apteekissa.
Hän on fiksu, kyllä hän happea jostain löytää.
Silloin kaikki on mahdollista. Voimme lähteä Charlotten luo.
Odotetaan siellä, että kaikki palaa normaaliksi.
En pärjää ilman sinua.
- Ole kiltti. - Totta kai pärjäät.
Tunnen teidät molemmat. Te olette elämäni naiset, vahvoja.
Näemme vielä, luota siihen.
Tyhmässä optimismissa on puolensa. Minä en pelkää mitään.
Mene nyt.
Luojan kiitos, te selvisitte. Entä miehenne?
Hänen oli pakko jäädä.
- Onko Sarahilla kaikki hyvin? - On. Älkää pelätkö.
Ei.
En usko sitä.
Onko siellä ketään?
Se nousee taas.
Yhä nopeammin.
Olkaa hyvä, luopukaa maskista.
Se on ohi nyt. Meille kaikille.
Leikki on loppu.
Ottakaa maski pois.
Ammutko minut sitten? Kuten hänet.
Äiti?
Niin?
Onko elämän jälkeen mitään?
Elämän jälkeen?
Kun olemme kuolleet. Onkohan silloin enää mitään?
Mitä itse ajattelet?
En tiedä. Haluan ajatella, ettei tämä koskaan lopu.
Se on lohduttava ajatus.
Mutta uskotko Jumalaan?
Hänkö tämän kaiken aiheuttaa?
Olen tutkija. Me fyysikot ajattelemme, että joka toimi aiheuttaa vastareaktion.
Usva ei ole mitään jumalaista tai taianomaista.
Se on luonnollinen reaktio johonkin.
Mutta mihin?
Sitä en tiedä.
Oletko vielä siellä.
Pitää tarkistaa yksi juttu.
- Mitä nyt? - Akku on melkein loppu.
- Tarvitsette maskin. - Hänellä on enää 10 minuuttia aikaa.
Sitten minä menen.
Noilla keuhkoilla ja diabeteksella et pidättele edes 20 sekuntia.
Ei se mitään, vaikken enää nousisikaan.
Lucien, arvostan rohkeuttasi. Mutta pysy Coletten luona.
Äiti?
Kaikki hyvin?
On. Halusin vain kysyä yhtä asiaa,
mutta en ole varma.
Mistä tietää, että on rakastunut?
Oletko rakastunut, kulta?
Taidan olla.
Onko Noé se onnekas?
Onko se ihan typerää?
Ei lainkaan. Se on ihanaa.
Sinua ei siis häiritse, ettemme voi elää kuten muut?
Kultaseni, kuuntele tarkkaan.
Akkuni piippaa jo.
Pitää lähteä.
Mutta ihanaa, että olet rakastunut.
Isääsi rakastuminen ja sinun saamisesi oli parasta elämässäni.
Ja sinun jos kenenkään maapallolla kuuluu olla rakastunut.
Onko kaikki hyvin?
Rakastan sinua, tyttöseni.
Enemmän kuin mitään muuta.
Minä sinua.
Kiitoksia.
VARAJÄRJESTELMÄ KÄYNNISSÄ
Äiti, akku on lopussa.
Kuplan toiminnot lakkasivat.
Mitä teen savulle? Äiti!
Äiti. Miksei sinulla ole maskia?
Sinun pitää palata ylös. Mitä sinä puuhaat?
Miksei sinulla ole maskia? Mitä tämä on?
Miksi teit näin?
Mene jo yläkertaan!
Äiti.
Oletko siellä?
Äiti. Oletko jo yläkerrassa?
- Isä! - Mitä on tapahtunut?
Äiti vaihtoi akun ilman hengityssuojaa.
Olet kunnossa.
Entä Anna?
Äiti, oletko siellä?
Isä?
Kuulitko jonkun huudon?
- Rauhoitu. Voin puhua hänelle. - Mikset vastaa?
- Vastaa jo! - Kaikki hyvin. Minä vain...
Sarah.
Tässä isä.
Mitä tämä on?
Maanjäristyskö?
Ei tämä mitään. Se oli ennakoitavissa.
Lucien.
Usva nousee nopeasti. Se ulottuu pian tänne.
Näin lähistön aukiolla sotilaan suojapuvussa.
Voisin sovittaa sen Sarahille.
- Ja teille hankin maskit. - Mitä suotta, Mathieu.
Meidän matkamme päättyy tähän. Näin on parempi.
Miten niin? Meillä on vielä aikaa.
En haluaa elää kauemmin kuin oma poikani.
- Olen pahoillani. - Älä ole.
Meillä oli hyvä elämä. Olemme kotona.
Ja yhdessä.
Kiitos, Mathieu.
Olemme Coletten kanssa hengessä mukana.
- Paljon terveisiä hänelle. - Minä kerron.
- Lucien, mitä nyt? - Ei tässä mitään, kulta.
Lapset vain heittelevät paukkupommeja.
Kaikki hyvin. Ole huoleti.
Sarah, minä tässä.
Meidän on puhuttava.
Sarah, katso minuun.
Sarah.
Tämä on tärkeää.
- Minä menen nyt ulos. - Mitä?
- On pakko mennä. - Et saa. Mitä minä teen?
- Hankin jostain suojapuvun. - Et saa mennä.
- Rauhoitu, kultaseni. - Sinä kuolet äidin tavoin.
- Ja taas minun takiani. - Mitä sinä puhut?
Älä sano noin.
Äiti teki päätöksen itse, et sinä. Hän tiesi mitä teki.
Luota minuun. Lupaan tulla takaisin.
Usko minua. Minä tulen takaisin, ja sitten lähdemme yhdessä.
Me kaksi. Jooko?
Pitää mennä. Älä itke.
Hoidan sinut pois täältä, rakkaani.
Onko sinulla tosiaan ollut hyvä kanssani?
Jos yksi asia on varma, rakkaani,
niin olin onnekkaimpien joukoissa sinun kanssasi.
Isä?
Oletko siellä? En kuule sinua.
Isä, sinäkö siellä?
Sarah, kuuletko?
Tässä ollaan. Sain suojapuvun.
Olen kotimatkalla, kulta.
Sarah, kuuletko?
Olen melkein perillä.
Saatko henkeä?
Noé haki minut. Usva ei tee meille vahinkoa.
- Miksi ei? - En tiedä.
Mitä sinä teet?
Olet vapaa.
- Kaikki hyvin? - On.
Kaikki hyvin, kultaseni.
Sanoinhan, että kaikki järjestyy.
Sarah?
Niin, isä. Tulen pian.
Suomennos: Sami Siitojoki