МОРБІУС
ГОРА СМЕРТІ, КОСТА-РИКА
Як стемніє, тут краще не лишатись.
Встановіть пастку на вході в печеру.
Потрібен лікар?
Я сам лікар.
Справляє враження, правда?
Кажани-вампіри крихітні,
але здатні вбити вдесятеро більших створінь.
Ого!
Що у вас для приманки?
Себе пропонуєте?
Я звалюю.
Платіть зараз.
Поки сонце не сіло.
Залиште мені свій ніж і ми з вами квити.
ГРЕЦІЯ, ЗА 25 РОКІВ ДО ЦЬОГО
Пішов!
Тут тебе краще доглядатимуть.
Тобі тут допоможуть.
Майкл, це Люсьєн. Люсьєне, це Майкл.
Майкл знає про це місце більше за мене.
Поводься гарно.
-Привіт. -Салют, Майло.
Мене звуть Люсьєн.
Майло - це той, хто був тут до мене.
Ні.
То теж був новий Майло.
А перед ним і ще один новий Майло.
Я навіть не пам'ятаю першого Майло.
А ти давно тут?
Скільки себе пам'ятаю.
-І досі не зцілився? -Ліків не існує.
Просто чогось не вистачає у нашій ДНК.
Як шматочка пазлу.
І доки його не знайдуть,
рятуватиме лише заміна мастила тричі на день.
Що б ти зробив, якби став нормальним?
Хоча б на годину?
Я про таке не думаю.
Гей, гляньте на потвор! Дивіться!
Не затримуйся у дворі після школи.
Ми наче спартанці, нас жменька, що йде проти всіх.
Майло?
Майло?!
Сестро?
Так...
Люсьєне!
Цією штукою?
Цілий відділ науковців розробляв цю машину,
а ти полагодив її пружинкою.
Для таких розумних дітей, як ти, є коледж у Нью-Йорку.
Гадаю, я зможу переконати їх безплатно вчити тебе
і забезпечити догляд, якого ти потребуєш.
Будеш пізнавати, вчитись і вдосконалюватись.
У тебе є дар, Майкл.
І якщо ти його змарнуєш, то я собі не пробачу.
«Дорогий Майло, я не прощаюсь. Я знайду для нас ліки,
щоб колись ми стали занудними дідуганами.
Твій друг Майкл.
P.S. Дарма ти це розгорнув.
Назад тепер не складеш.
Побачимось улітку».
Ні.
«Дорогий Майло...»
-Будь ласка, віддайте мій лист. -Що?
Віддайте листа, прошу.
Ага. На.
Будь ласка.
Будь ласка!
Віддайте!
Не треба.
Ану припиніть! Пішли геть!
Дай подивлюсь. Дай подивлюсь.
Він забрав мого листа!
Майло, Майло, годі.
Стоп. Стоп. Стоп.
А що буде з Майло?
Я доглядатиму Майло. Я потрібен йому.
Майкл Морбіус захистив докторську в 19
і швидко став
світовим авторитетом з питань генетичних захворювань крові.
Розроблена ним штучна кров
врятувала більше життів, ніж пеніцилін.
Майкл Морбіус, будь ласка, підійдіть
і прийміть винагороду на знак визнання
від його величності короля Швеції.
НЬЮ-ЙОРК
Не віриться, що ви відшили короля Швеції.
Короля й королеву, їхніх підданців, усю Скандинавію,
разом з усією науковою спільнотою.
Хіба ж можна так?
Ну, Анно, ти в курсі і я хворий.
Але глянь, ось тобі програмка.
Он ти де.
-Вітаю, д-р Бенкрофт. -Привіт, Анно.
-Грати будемо? -Мабуть, ні.
Та оскільки д-р Морбіус повернувся,
спробуй програти йому для різноманіття.
Ні, навряд чи.
-Майкл. -Так?
Є хвилинка?
Звісно.
Ще одна. Для твоєї колекції.
Д-р Морбіус у халепі.
Я в халепі.
«Не можу прийняти премію за побічний продукт невдалого експерименту».
Світло.
Перша шпальта, «Американський науковець відмовився від нобелівської премії».
Лауреатам спонсори виписують чеки охочіше.
Тоді це типу виправдана інвестиція.
А ще бажано бути живим, щоб ці інвестиції отримати.
Ти надто виснажуєш себе.
А наш щедрий благодійник Майло в курсі, що ти насправді тут робиш?
А що я насправді тут роблю?
Поєднуєш геном людини і геном кажана.
-І гадки не маю, про що ти... -...про що я говорю?
Жодних здогадів?
Нічого й на думку не спадає.
Ясно. Може, це освіжить спогади.
На твоєму місці я б туди не ліз.
Це як...
Це як акваріум для...
летючих ссавців.
Ясно.
Я привіз їх з Коста-Рики.
І коли ти збирався розповісти?
Значно важливіше, як ти дізналась мій пароль?
Перші шість цифр числа пі навпаки. Це твій пароль для всього.
Зміни його.
За це можуть відібрати ліцензію.
Вона мені більше не потрібна, докторко.
А от тобі вона ще знадобиться.
Є така штука, як «правдоподібне заперечення».
Ти мала б дякувати мені.
Це єдині ссавці на нашій планеті,
що харчуються лише кров'ю.
І щоб вони могли її пити,
в їхній слині виробляється унікальний антикоагулянт.
Тож теоретично, якщо додати вампірські гени до твоєї ДНК,
твоє тіло вироблятиме той самий антикоагулянт?
Так.
Це буде зцілення.
А якою ціною?
Ознаки схрещення видів уже й так давно наявні в наших тілах.
Віруси залишали нуклеїнову кислоту в людській
упродовж сотень тисяч років.
Це еволюція. Це зовсім інше.
Ні, я не згодний.
Треба йти за межі, ризикувати.
Без цього не існує ні науки,
ні медицини,
ні важливих відкриттів.
ГОТОВО СТАН ХИМЕРИ СТАБІЛЬНИЙ
Добре.
Досліджую комбінацію клітин 117.
Ну давай, давай, давай.
Результат тесту комбінації 117...
провальний.
Не хочу, щоб ти страждав.
Я мав давно померти, Мартіно.
Навіщо я досі живий, як не для цього?
Я маю врятувати свого друга, Майло. Та інших схожих на нас.
Але не так.
Докторе Морбіус, щось з Анною.
Температура зашкалює, нирки відмовляють.
Треба вводити в кому, поки працює серце.
-100 мг пропофолу. -Так.
Скоріше.
Усе гаразд.
Все добре.
Ми з тобою.
Отак.
Отак от.
Дякую, сестро.
Тепер тобі треба поспати.
Довго, міцно поспати.
-Майкл. -Що?
Вийшло.
Д-р Майкл Морбіус.
Тут якийсь каліка хоче з босом перетерти.
Майкл! Іди сюди!
Допоки я каліка, друже мій, ти в безпеці.
Ти спізнився.
Та роблю всілякі дурниці, що називаються «роботою».
А, нє, це слово мені не знайоме.
Не сумніваюсь.
Що за горила на вході?
Я тут виграв у карти в російських джентльменів.
-Його везіння здалося їм сумнівним. -Перестраховуюсь.
Швидше, неможливим.
То що, докторе, як наш улюблений пацієнт?
І досі прагне вкоротити свій короткий вік?
Так, прагну. Та до тебе більше питань.
Жахливий вигляд. Ти себе бачив?
Каже чоловік, вдягнутий у... що це, ковдра?
Ой, даруй, забув перевдягнутись на похорон.
Добре.
Тоді до зустрічі. А ти...
завжди звертайся.
Нам бракує вас у «Горайзоні». Цього геніального мозку.
-Розважайтесь, хлопці. -Бувайте, Ніколасе.
У мене гарна новина.
Прогуляємось?
Як справи у Мартіни?
Докторки Бенкрофт? Вона високопрофесійна, високопродуктивна, блискуча в усьому.
І, як завжди, діставуча.
Єдина, хто тримає мене в рамках. Чого питаєш?
Просто так. Ми ж не бачились цілу вічність.
От і думаю, чи не через неї?
О, я також скучив.
Вона працює зі мною, щоб урятувати нас.
Як хочеш, можу звільнити її. Покладу край нашим мукам.
Ти тільки не роби дурниць і не закохуйся,
тому що, повір мені, від цього ліків точно не буває.
Каже той, хто не має уявлення про предмет розмови.
А от і ні! Я про це купу книжок прочитав.
-З книжок, кажеш? -Так.
І з романтичних комедій. Я про те, що...
насправді кохання не для таких, як ми, друже.
Якщо почнеш цитувати «Щоденник пам'яті»,
я зупинюсь і дуже повільно пошкандибаю у протилежний бік.
Я вже близько, Майло. Я це відчуваю.
Наше зцілення.
Тепер це можливо.
Ти серйозно?
Дуже експериментально.
І етично сумнівно.
-Дуже, дуже, дуже дорого. -Я знав, що ти це скажеш.
І не дуже законно.
А ще це треба зробити у нейтральних водах.
Ти завжди вимагав чималих коштів.
Це небезпечно? Я маю за тебе хвилюватись?
-Хочеш, щоб я тобі збрехав? -Якщо можна, так.
-Це як прогулянка в парку у сонячний день. -Невже аж так кепсько?
Слухай...
Часу в нас із тобою обмаль.
Можливо, це наш останній шанс.
То що скажеш?
Ми будемо боротись?
Так.
Ти зі мною?
До останнього дня, брате. До самого кінця.
Я про все подбаю.
Ми з тобою як спартанці, братику.
Нас жменька проти всіх.
Так.
НЕЙТРАЛЬНІ ВОДИ, СХІДНЕ УЗБЕРЕЖЖЯ США
-Сто відсотків, що ти шахруєш. -Ні. Ти так не думаєш.
Що в тебе?
Вирішальна спроба. Побажай мені успіху.
Момент істини.
ПРОБА R26 - ЛЮДИНА ПРОБА R26 - КАЖАН
ПРОЦЕДУРУ ЗАВЕРШЕНО
КЛІТИНИ ХИМЕРИ СТАБІЛЬНІ
Це успіх, Мартіно. Нам вдалося.
Жодного відторгнення.
Тест 243.
Експеримент на людині.
Добре, що це ти.
Було багато інших шанувальниць?
Так.
Знаєш, а цей довколасмертний досвід просто шикарний.
Прочитав у «Космо».
А «Космо» ще існує? Навіть не знаю.
Я знаю, ти завжди хотіла таку.
Хтозна, може вона колись стане колекційною рідкістю.
Головне, щоб не стала останньою.
Зараз буде боляче, та ти витримаєш.
Так, сюди.
Правильно.
Ще трохи, майже готово.
Нічого.
Тихо. Тихо.
Лягай.
А тепер пристебни мене.
Так.
Усе гаразд? Чудово.
Я в грі.
З козирів заходиш.
Давайте ще раз.
Зараз повернусь. Гляну, як там наш лікар.
Добре.
Вам сюди не можна.
Мені скрізь можна, сестро.
Не сестро, а докторко.
Боюсь, вам доведеться піти.
Докторка... Ну гаразд, нехай.
Але ти теж прислуга, як і я.
Це ж треба, яка дивовижна проникливість.
А я гадала, що ти якийсь нікчемний гівнюк.
Забирайся звідси.
УВАГА
Майкл?
Де він?
Не рухайся.
Що за чорт?
Усі в лабораторію, негайно!
Зрозумів.
Не стріляти!
Майкл!
Припини!
Майкл.
Це я.
Це ж я.
Майкл, будь ласка.
Майкл, отямся!
Досить!
Ти скалічиш себе, отямся!
Гей! Відійди! Швидко!
Не треба. Опустіть зброю...
Пішла!
Чорт! Зачиняй, зачиняй!
Що це за тварюка?
Назад, назад!
Чорт!
Швидше!
Бігом, бігом, бігом!
Джонні!
Тікай звідси!
Третій рівень і чисто.
Джейсоне, прийом. Джейсоне?
Холера! Гадство.
Сучий син!
Падло!
Зараза!
Мартіно!
О Боже.
Мейдей, мейдей, мейдей. Це вантажне судно «Мурнау».
Позивний 3-X5Y.
Ми за 13 морських миль від узбережжя Лонг-Айленду,
потрібна негайна евакуація.
Повторюю, це вантажне судно «Мурнау».
Мейдей, мейдей, мейдей.
Це нагорі, праворуч.
Агент ФБР Штрауд. Прошу всіх вийти.
Ви чули його? Прошу всіх вийти.
Усі на вихід, будь ласочка.
Таке в нас уперше з часів того інциденту в Сан-Франциско.
Вісім трупів, наразі з'ясовуємо, хто це,
втім, схоже, усі вони скуповуються в одному воєнторгу.
Одна вціліла, докторка Мартіна Бенкрофт.
Можна її опитати?
Хай спершу опритомніє. Схоже, вона впала й вдарилась головою.
-Щось іще? -Хтось передав сигнал лиха.
Не д-р Бенкрофт.
Ні. Чоловік. Він не назвався,
а потім стер усі записи з камер.
І гайда за борт через муки совісті?
І таке буває. О, і ще дещо. Всі знайдені тіла
цілком знекровлені.
Загадка: хто полює вночі і п'є кров?
Ти оце заціни.
Сьогодні вранці
біля східного мису Лонг-Айленду було знайдено судно без екіпажу
з численними тілами на борту.
Офіційні органи наразі ніяк цього не коментують.
Та відомо, що одна людина вижила,
а від посадовця берегової охорони ми дізнались,
що судно йшло під панамським прапором на момент дрейфу в нейтральних...
Що там сталось?
Якась аварія.
Як твій біль сьогодні? Від одного до десяти?
Одинадцять.
ВІДДІЛЕННЯ ІНТЕНСИВНОЇ ТЕРАПІЇ
Пробач мені.
З тобою все буде добре.
ГОРАЙЗОН
Світло. Захисний екран.
От чорт. Зараза... Давай же.
Внаслідок процедури з'явилося нестримне бажання вживати...
кров.
Людську кров.
У певному сенсі
я досяг значно більшого, ніж сподівався.
Вперше за все своє життя я почуваюсь...
добре.
Учора я ледве міг ходити, а сьогодні...
не знаю межі своїх сил.
Упродовж обмеженого часу після вживання всі показники зашкалюють.
Це фізичний стан астронавта чи атлета.
Сила й швидкість зросли до рівня, який можна назвати хіба що...
надлюдським.
І все це на штучній крові.
Я змінився, став інакшим.
Я відчуваю спорідненість із цими істотами.
Будь-кого іншого вони б просто роздерли, однак мене...
приймають як свого.
У мене навіть з'явилася здатність до ехолокації.
Такий собі кажанячий радар.
Єдине питання...
як усе це контролювати?
Концентрація.
Вдих.
І злиття.
Проте, на жаль, цей стан тимчасовий.
Я перевіряв тривалість.
Штучна кров дає стабільний ефект на шість годин.
Однак цей інтервал скорочується.
Штучна кров - тимчасове рішення.
Тож питання лишається відкритим. Що як...
Що як кровозамінники перестануть діяти?
Що як я зовсім не вживатиму крові?
Ні штучної,
ні справжньої. Жодної.
Без крові життєві показники різко падають, і рецидив невідворотний: мені ще гірше.
Скоро доведеться вибирати:
або справжня кров, або смерть.
Але те, що сталося на кораблі, не мусить повторитись ніколи.
Майкл!
Це я. Ти тут?
Де ти?
Майкл? Майкл?! Що з тобою?
Майкл, це я, Майло. Ти що там робиш?
Як тобі допомогти?
Що?
КРОВ
«Кров».
Ти хочеш кров із морозилки? Почекай.
Я зараз, я зараз, я вже йду.
Майкл, секунду.
Ось. Тримай.
Майкл?
Ти сильний.
Майкл.
Тобі вдалося. Ти нарешті знайшов ліки.
Майкл.
Що? Що ти винайшов?
Я зробив жахливу помилку, Майло.
Всі роблять помилки. Про це не турбуйся.
Таких помилок ще не робив ніхто.
Майкл, годі.
Дай мені ці ліки. Я більше так жити не можу. Благаю!
Нізащо.
Тобто нізащо?
На жаль.
Як це?
Я скоїв страшне, Майло.
Я людей убив.
Це можна й приховати.
Ті, що на кораблі, вони ніхто, найманці.
Я про все подбаю.
-Ти не розумієш. -Яка різниця! Прошу!
Чи я колись тобі відмовляв? Хоч раз сказав ні?
-Хіба не давав грошей? -Я цього не контролюю!
То ти житимеш, а я здохну? Он як?
Це не зцілення.
Повір мені, брате. Це прокляття.
Тож прошу, краще йди.
-Зі мною небезпечно. -Ні!
Ні, не проганяй мене.
-Ні, прошу, Майкл, не... -Іди геть, ясно?!
Іди геть, сказав!
Майло.
Вона тут.
Докторко Бенкрофт? Агенти Штрауд і Родріґес.
Як почуваєтесь, докторко?
Як почуваються в лікарні, ще й із гидотним желе у роті.
Ми ненадовго.
Вас знайшли на контейнерному судні, що винесло до берегів Лонг-Айленду.
На борту знайдено вісім мертвих тіл.
Ми звернули увагу, що всі трупи...
Як ти там казав?
Знекровлені. Рідкісний термін.
Даруйте за малоприємний характер цих фото,
але ви все-таки лікарка і в курсі людської анатомії.
Оці проколи біля горла, ось, гляньте...
не схожі на ікла, сліди від них?
Але ж ви проводили на борту наукові досліди.
Ми сподівались, ви розкажете нам деталі.
Так, адже те судно і не ідеал санітарії.
Я фактично не пам'ятаю, що сталось тієї ночі.
Звісно. Ходімо.
Ви ж наче працюєте у лабораторії «Горайзон», так?
Разом із доктором Майклом Морбіусом.
Так.
Дякую, що приділили нам час.
Хто там?
Тут хтось є?
Хто тут?
Не підходьте. Усі назад.
Всю ніч так пролежала?
З неї наче кров висмоктали.
-Є поранення? -Я поки не бачу.
Краще повертайтеся у палату.
Докторе Морбіус? Агент Штрауд.
Агент Родріґес. Можемо поговорити?
Так. Чим можу допомогти?
Спершу дозвольте подякувати.
Ваша штучна кров урятувала мені руку в Афганістані.
Добре, що став вам у пригоді.
Правду кажучи, док, у житті ви геть інакший, ніж у телику.
Вигляд свіжий і бадьорий.
Часом мені гірше, часом легше.
Пілатес творить дива.
А у море давно виходили?
На жаль, так.
Я й палуба і несумісні речі.
А чому питаєте?
Ви ж усе своє життя шукаєте спосіб зцілитися, так?
А отже, напевно, готові на все.
Навіть на божевільний експеримент у відкритому морі.
«Божевільний» - не зовсім коректне слово, детективе.
«Нетрадиційний», можливо.
Але я хапаюсь за шанси лишитися живим.
Думаю, це резонно.
Я ще чимось можу вам допомогти?
Усім постам. Лабораторія «Горайзон».
Знекровлене жіноче тіло. Оточити будівлю.
Вас зрозумів.
Док, у нас ще кілька питань до вас.
І ви мусите поїхати з нами.
Стояти!
Зупиніть його!
Ані руш!
Не стріляти!
Викликай підмогу і нагору за мною.
Годі жартів.
МАНГЕТТЕНСЬКИЙ ВИПРАВНИЙ ЦЕНТР
Моя залежність ще гірша, ніж я думав.
За кілька днів штучна кров остаточно перестане діяти.
Зараз 8:13 вечора.
Тобто інтервал скоротився до чотирьох годин 22 хвилин.
У мене проблема.
Свята вода? Серйозно?
А що? У цій справі точно не завадить.
Вона тричі освячена.
Цього малюка ми знайшли на кораблі.
Поруч із трупами.
Ориґамі - ваше хобі, так?
Знаєте, восьмеро мертвих найманців нам, у принципі, до лампади.
У них сто відсотків кров на руках, тож плакати за ними не будемо.
Але медсестра Саттон, мати-одиначка двох дівчаток, це...
зовсім інша річ.
Так, я знаю.
Її звали Крістен. Ми з нею працювали разом кожного божого дня сім років.
Це була чудова людина.
Нащо ж ви її вбили?
Не знаю, що сказати.
Що ви зробили з собою, докторе?
-Поясніть нам. -Якби ж я знав!
Гаразд.
Класна розмова. Дуже інформативна, дякую.
Я на даху лишив сумку. У ній мої ліки.
-Ви про кровозамінник? -Так.
Ага. Даруйте, це речовий доказ.
Перепрошую.
Та я зараз голодний.
А коли я голодний, не раджу бути зі мною поруч.
На сьогодні все. Ходімо.
Охороно!
Тут до вас адвокат.
Дивитись страшно.
Адвокат, кажеш?
Ти ж навіть не закінчив юридичний.
І не збирався.
Сідай. Сідай.
Якщо хтось із нас і мав би колись одягти оранжеву робу,
ніколи б не подумав, що це будеш ти.
Мене обвинувачують у вбивстві.
Я не знаю. Я не знаю...
Можливо, я відключився?
Так. Ану слухай мене.
Я в це не вірю.
Ти на таке не здатен.
Ти прагнув єдиного - допомогти людям.
Тобі тут не місце.
Тюрма - це для терористів, наркобаронів і ще хтозна-кого.
Майкл, тебе треба витягати звідси. У будь-який можливий спосіб.
А може, якраз тут мені й місце?
Я буду тут, і більше ніхто не загине.
Ще раз кажу.
Ти не міг вбити ту жінку.
Гей, ваше високосте, час вийшов.
Майкл. Це тебе підтримає.
Охороно!
Можна й випити.
Майло.
Майло!
Ану бігом, ворушись!
Швидше, сюди!
В темпі, в темпі!
Відчиняй двері!
Ну! Бігом!
Він тікає!
«Щоденну сурму», будь ласка.
-Тримайте, приятелю. -І ти тримай, друже.
«ВАМПІР-УБИВЦЯ» МОРБІУС
Завжди знав, що він псих.
Справді? Чого це? Ви ж не знайомі.
Та ви гляньте на нього. Що ще треба знати?
Не варто судити людину за зовнішністю.
Мама не вчила в дитинстві?
От візьми мене, наприклад. Здається, і мухи не скривджу.
Я кажу щось смішне?
Майло!
Розкусив мене.
Бачиш? Я знав, що ти зможеш.
Ти вжив сироватку, хоч я і попередив.
А що було робити - здихати? Дякую за турботу, брате.
Я хотів тебе захистити!
Справді? Цікаво, від чого?
Ти став монстром, як я.
Я не вважаю тебе монстром. Чуєш?
Я убив медсестру. Так, це був я. Мені шкода.
Але ти ж знаєш, як буває вперше.
Ти не тямиш, що робиш, ти себе не контролюєш.
Ні.
Майло, ти маєш зупинитись.
Це ти зупинись. Не заперечуй свою сутність.
Це тупість. Ми можемо робити, що нам заманеться. Чом би ні?
Давай розважатись.
Ні, це не ти.
Я тебе знаю.
Де брат, що колись у мене був?
Як ти можеш мені таке казати?
Глянь, яким ти став.
Я став таким завдяки тобі. Я завжди тобою захоплювався.
Я тебе не кину, але й умирати не збираюсь!
Ти не змусиш мене відмовитись від життя, я не дозволю!
Геть, сука!
Досить!
Ми еволюціонували!
Ти ж науковець, Майкл. Хто, як не ти, розуміє це краще?
Це не еволюція. Це помилка.
Я виправлю її. З'ясую, як обернути цей процес.
А доти нас підтримає штучна кров.
Е, ні, мене все влаштовує. Дуже тобі вдячний.
Гей!
Руки догори!
-Стати до стіни. -Офіцере.
-Швидко! -Як скажете.
-Ти! Ані руш! -Ясний перець.
У нас підозрювані.
Як ми казали,
поживи трохи.
-Гей! -Ані руш!
Все життя ми були на волосину від смерті.
Якого?
Чому б їм задля різноманіття не відчути, як це, Майкл?
Майкл!
Майкл.
Я з тобою не битимусь, Майло.
То тепер він мочить офіцерів у моєму місті?
Це неприпустимо.
-Стеж за докторкою Бенкрофт. -Так.
Міра.
Жінка в джинсах, куди вона пішла?
Так, аякже.
Клас.
РОЗШУКУЄТЬСЯ ЗА ВБИВСТВО
Незнайомко?
Майкл?
Ти в розшуку.
Я не вбивав сестру Саттон. І поліцейських також.
І тих інших людей.
Я знаю.
Майло...
вжив сироватку.
Він зараз на волі. Його треба зупинити.
Проте я не зможу сам.
Кави?
-Ні, дякую. Кофеїн не вживаю. -Це без кофеїну.
-Я не з тих вампірів. -Треба впевнитись.
Дарма я тебе сюди витяг. Вибач.
Не витяг.
Я сама прийшла.
Забираю вибачення назад.
Ми обоє трохи божевільні.
Як ти почуваєшся?
Фантастично.
Усе життя я вмирав, а тепер живіший, ніж будь-коли.
На щастя, штучна кров підтримує мене.
Тільки доводиться пити її частіше.
Як часто?
Кожні 4 години, 22 хвилини. Починав з 6.
Втрачається ефективність.
Проблема в тім, що коли це перестане працювати...
Я перетворюся на Майло.
Не перетворишся.
Отой столик.
Сорян, це не конає.
Перевір краще. І собі штучку візьми.
Ні, я не хочу.
У нас таких до фіга.
Чувак, пора. Ми спізнюємось у лабу.
Майкл?
Я впізнаю цей погляд.
Ти щось задумав. Що саме?
Потрібно дещо з лабораторії. Спробуєш дістати?
Спробую, але ти не відповів на моє питання. Що саме?
Твоя правда. Я щось задумав.
-Взяв кров? -Звісно.
Фарба в новій партії таки некисла.
Добре, що ми поміняли формулу.
Йоу, закругляйся.
Яке у вас тут кльове місце.
Класний фільм.
Це та сцена, де приходить чувак у худі
і дає всім на горіхи? Найкраща сцена.
Ти ще хто такий?
Це неважливо, мені потрібна ця лабораторія.
Забирайте гроші і свої іграшки.
Але залиште обладнання і той пакет гострих чіпсів.
Лаба моя йому треба.
Так.
-Дядьку, це жарт? -Ні. Зовсім ні.
Це їхня парафія. Глянь, це ж просто дует коміків.
Харе, звалюй.
Ти знав, що в руці людини 27 кісток?
Радий представити тобі фаланги.
П'ясткові кістки.
Чорт! Валимо звідси!
А це манюній мізинчик.
-Хто ти в біса такий, чувак? -Я?
Я - Веном.
Іди гуляй.
Шість тижнів. Пий ібупрофен.
Заживе як на собаці.
Йоу. Налийте текілки, будь ласка. «Дон Хуліо 1942».
Я тебе знаю?
-Мене? -Так.
Ні, навряд чи.
Ми перетинались. Я в цьому певна.
Ні, я б запам'ятав. Ти надто вродлива.
Як кажуть, «Текіла на пам'ять, віскі на забуття».
Непогано.
Сер, дві текіли, будь ласка.
Гей, йоу.
Тут є кому її пригощати.
За здоров'я.
Знаєш що?
Я тебе пожалію і дозволю піти геть. Ясно?
На диво люб'язно.
Я вже думав, ти повний козел.
-Сер. -Розслабся.
Сер, налийте моєму приятелю і його друзям по віскі.
Гей!
Я наллю вам ще?
Гей!
Іншим разом.
Козел.
Ви бачили того припорошеного? Віскі він мені купуватиме.
ГОРАЙЗОН
Мартіно.
Майло.
Вибач. Я без запрошення. Сподіваюсь, не налякав.
Усе гаразд. Якби я знала, що прийде наш найбільший спонсор,
я б улаштувала урочисту вечерю.
Нічого, я вже ситий.
Хай чим ти вечеряв, воно йде тобі на користь.
Не скаржусь.
Ти щось хотів?
Річ у Майклі. Я хвилююсь за нього.
Він такий самотній.
І я йому потрібний.
Якщо я знайду його швидше, ніж поліція, то зможу допомогти.
Ти часом не знаєш, де він зараз?
Ви ж з ним споріднені душі.
На жаль,
не знаю.
Я про всяк випадок ще раз спитаю тебе.
Ти часом не знаєш, де він, Мартіно?
Я з тобою щира, Майло.
Не знаю.
Якщо ти не проти, я мушу працювати.
Гаразд.
Як побачиш його, чи розмовлятимеш,
скажи йому, що нас жменька проти всіх.
А повечеряємо ми іншим разом, Мартіно.
Поліція!
Чисто!
Киць-киць-киць.
Університет Емпайр-стейт Мартіна Бенкрофт, докторка наук
Кота немає. І вона, схоже, пішла разом з ним.
Час їсти, монстрику.
От зараза.
Майкл?
Гей.
Майкл!
Вибач.
-Краще перев'яжи рану. -Так.
А які відчуття, коли п'єш людську кров?
Всередині немовби прокидається щось...
дике.
І це щось...
хоче полювати.
І прагне вбивати.
Мені шкода.
Ну от...
Як новий.
-Гарна робота, докторко. -Дякую, докторе.
Щоб ти знала:
я не збирався прокушувати тобі шию, як Дракула.
Щоб ти знав: як на мене, він доволі романтичний.
Підійди. Заплющ очі.
Ну гаразд.
Підійди ближче.
У людському тілі близько п'яти літрів крові.
Скільки ж цей доктор може видудлити?
Я не знаю.
Це як 36 кухлів пива.
Ти коли востаннє пив пиво?
ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ
Тут камери.
Я заберу записи.
А ти стій собі, де стоїш.
Що ж. Глянемо.
Стій, стій. Наблизь. І зупини отут.
Це не доктор.
Прекрасно. Поголів'я упиряк збільшилось.
Термінові новини: потрійне вбивство на Нижньому Іст-сайді.
Поліція підтверджує, що знайдено три тіла біля бару,
популярного серед трейдерів з Волл-стріт,
як і в попередніх випадках, цілком знекровлені.
Кілера вже охрестили «вампіром-убивцею».
Головний підозрюваний, відомий науковець д-р Майкл Морбіус, досі на волі.
У що ж ти вплутався?
Утім, інше джерело в поліції стверджує:
кадри з камер стеження вказують на те,
що вбивця може лише імітувати його почерк.
Мешканців закликають лишатися вдома після заходу сонця,
доки вбивцю, або вбивць, не заарештують.
Майло?
Ви розкрили мій секрет.
Подивіться на мене.
Я переродився. Я повстав з мертвих.
Боже, що ти скоїв із собою?
Що? Ви цього не схвалюєте?
У чому річ, Ніколасе? Що, татко злиться?
Ну гаразд. Годі, тихо.
Ні. Краще вип'ємо разом. Відсвяткуймо, прошу.
-Ні. -Лише по одній.
Майло, ти лякаєш мене. Прошу, не заводься.
Заспокойся.
-Що з тобою? -Заснути не можу.
Ну, з цим ми впораємось.
Весь цей час я був тобі більше ніж другом, Майло.
І я залишусь тут з тобою.
Пообіцяй мені тільки нікого більше не вбивати.
Це вже не діє на мене.
Я так і знав, ви завжди на його боці.
Поясни, на якому ти боці, Майло.
Майкл заперечує свою сутність, Ніколасе.
-Я змушу його її прийняти. -Спаплюживши його добре ім'я?
Ось. Так щоразу. Знов це чую!
Прекрасний Майкл, самовідданий Майкл! Майкл улюбленець!
Не будь дитиною, Майло!
Якщо в мене і є улюбленець, то це ти!
-Я присвятив життя тобі! -Брехня.
Ви мене жаліли.
Жаліли невиліковного, а тепер відштовхуєте.
Мене відштовхує...
те, що ти вчинив. І те, чим ти став.
Хай чим ця істота є,
ти значно слабший.
Я не соромлюся себе.
Ми - та жменька,
що йде проти всіх.
Скажіть Майклу, що я вбиватиму скільки захочу.
«Знищити його може лиш удар в серце кілком,
зробленим з деревини хреста Господнього».
Ти ж у це не віриш.
Ні.
Але після цього тижня мене вже ніщо не здивує.
Що це таке?
Це антитіла,
що блокують феритин, стимулюють перенасичення залізом
і спричиняють негайний гемохроматоз.
Для кажанів - небезпечні, для людей - смертельні.
Ясно. А другий шприц для кого?
Віконце зачиняється. Нам обом це відомо.
Завтра мені треба буде пити людську кров.
-А я не хочу. Я не можу. -То це твоє рішення, так?
Отруту собі вколоти?
Я приніс це в наш світ.
Я й повинен це усунути.
А тепер ти маєш піти. Тут небезпечно. Чуєш?
Ніколасе, все гаразд?
Майкл, допоможи мені.
Я зайшов до Майло.
Ніколасе?
Ніколасе!
Ніколасе.
Ніколасе?
О, Майкл.
Тримайтесь, вам треба у лікарню.
Ти маєш його зупинити.
Майкл.
Поклич його.
-Хай він тебе почує. -Ні.
Так.
Вдруге не проситиму.
Скажи:
-«Майкл». -Майкл.
Молодчинка.
Майкл.
-Майкл. -Так.
Майкл.
Майло.
Мені боляче.
Усе гаразд.
Мартіно?
Дай подивлюся. Мартіно.
-Дай я гляну. -Все кепсько.
Майкл, хай я помру недарма.
Я допоможу.
Мені шкода.
Червоної попив.
Це корисно.
Лише ти і я, Майкл! І ніщо, ніхто не стримує нас.
Я - все, що ти маєш.
Оце запал.
Ну давай, Майкл!
Давай!
Ти здатний на більше!
Це не прокляття. Це дар.
Це ти придумав, це ти все почав, це ти створив нас!
Майкл, ти не вб'єш мене.
Це ж я.
Ти не вб'єш мене.
Ти дав мені моє ім'я.
Пам'ятаєш?
Я пам'ятаю все.
Мені шкода.
Люсьєн.
-Усім назад, чули? -Назад, назад.
МОРБІУС
Може, в цій тюрязі харчі кращі.
Щось химерне відбувається у Мангеттенському виправному центрі.
Чоловік, що назвався Едріаном Тумзом,
наче нізвідки з'явився у порожній камері закладу.
Було призначено слухання, і його, ймовірно, негайно звільнять.
2:21 УНОЧІ
Дякую, що погодився зустрітись, док.
Я про тебе читав.
-Уважно слухаю. -Я не знаю, як сюди потрапив.
Без Людини-Павука не обійшлося.
Я ще вивчаю це місце.
Та думаю, таким, як ми, треба згуртуватися. Може бути корисно.
Я заінтригований.
Переклад субтитрів: Оксана Янчук