Žinau, ką galvojat.
Vieniša raitelė.
Žlungantis pasaulis.
Išeikvotos žemės.
Kaip šis pasaulis taip nusirito?
Viskas prasidėjo prieš 500 metų.
Kumandra.
Štai kaip gyvenome.
Kai mūsų žemė buvo vientisa, kai visi taikiai sugyvenome
su drakonais.
Stebuklingomis būtybėmis, kurios nešė mums vandenį, lietų ir taiką.
Gyvenome rojuje.
Tačiau tuomet pasirodė drunai.
Beatodairiškas maras, kuris pasklido kaip ugnis ir plito sulig
kiekviena sunaikinta gyvybe, nes jų paliesti, visi virto akmenimis.
Drakonai kovėsi už mus iš visų jėgų,
bet to nepakako.
Tuomet Galingoji Sisudatu,
paskutinioji drakonė sudėjo savo magiją į akmenį
ir sunaikino drunus.
Visi, kurie buvo virtę akmenimis, atgijo.
Tik drakonai - ne.
Iš Sisu liko tik akmuo.
Tai buvo akimirka,
kuri turėjo suvienyti žmoniją nelaimės akivaizdoje.
Tačiau žmonės elgėsi kaip žmonės -
jie ėmė peštis dėl likusios drakonų magijos...
Nubrėžė sienas ir padalino Kumandros žemes.
Visi tapome priešais, o akmenį teko paslėpti.
Tačiau pasaulis susiskaldė ne tada.
Tai nutiko dar po 500 metų,
kai aš įsipainiojau į šią istoriją.
RĖJA IR PASKUTINYSIS DRAKONAS
Kažkas apsimeta protingu.
Gerai, Tuk Tukai, parodykim, ką išties reiškia būti protingu.
Tuk Tukai!
Nagi!
Susikaupk!
Ačiū.
Bičiuli, esi tikras šaunuolis. Duokš kiautą.
Padėsiu tau.
Pala.
Pernelyg paprasta.
Vade Bendža.
Žinau, kad privalai pamėginti mane sustabdyti,
tačiau nepavyks.
Nepainiok nusiteikimo su sugebėjimais, mažyle.
Užtikrinu, kad prie Drakono akmens tu neprisiartinsi.
Tavo kojos čia nebus.
Patarčiau išsitraukti kardą. Tau jo gali prireikti.
Ne šiandien.
Pypt.
Kaip sakiau, tavo kojos čia nebus.
Tu pralaimėjai, Rėja.
Tikrai?
Rėja...
Turėjau galvoje abi kojas.
Ei, nesigraužk taip, vade Bendža.
Padarei, ką galėjai.
Nedarysiu to. Ir vadink mane "tėvu" arba "Ba".
Puikiai pasirodei, uogele. Išlaikei testą.
Sisu dvasia.
Mūsų šeima prisiekė, jog saugos akmenį iš kartos į kartą.
Šiandien tu tapsi šio palikimo dalimi.
Rėja, Širdies princese, mano dukrele,
šiandien tu tapai Drakono akmens sergėtoja.
Rodos, kai kas labai džiaugiasi.
Taip!
Tiems, kurie mėgins pavogti Drakono akmenį, teks paragauti
kiečiausio kardo ašmenų.
Džiaugiuosi, uogele, jog jautiesi pasiruošusi,
nes noriu tau pasakyti labai svarbų dalyką.
Kitų žemių gyventojai dabar kaip tik keliauja čionai.
Tikrai?
Aišku.
Gerai, ne, galime tą padaryti. Aš pasiruošusi.
Tiksliai žinau, kaip juos sustabdysime.
Tikrai? Papasakok, ką žinai apie kitas žemes.
Pirma... Uodega.
Tvanki dykuma, kurioje knibždėte knibžda sukti goduoliai.
Antra, Nagas.
Turgus ant vandens su greitais sandoriais, kovotojais ir dar greitesnėmis rankomis.
Trečia, Nugara.
Šaltas bambukų miškas,
kurį saugo galingi kariai, besinešiojantys didžiulius kirvius.
Ketvirtoji, Iltis. Aršiausi mūsų priešai.
Tauta, kurią gina pikti žudikai ir dar piktesnės jų katės.
Gerai,
vadinasi, mums prireiks arbaletų, katapultų ir...
O gal liepsnojančių katapultų?
O gal krevečių užtepėlės iš Uodegos,
citrinžolės iš Nago, bambukų ūglių iš Nugaros,
čili pipirų iš Ilties ir palmių cukraus iš Širdies?
Mes juos nunuodysim?
Ne, mes jų nenuodysim ir netgi nekovosime su jais.
Mes juos pavaišinsime.
-Pala, ką? -Aš juos pakviečiau.
Bet juk jie - mūsų priešai.
Jie - mūsų priešai tik todėl,
jog galvoja, kad Drakono akmuo stebuklingai atneša mums turtus.
Juokinga. Nieko panašaus nėra.
Bet jie taip galvoja, kaip ir mes visko prisigalvojame apie juos.
Rėja, žemės pavadintos pagal drakono kūno dalis ne šiaip sau.
Anksčiau mes visi gyvenome santarvėje.
Kumandroje.
Tai - labai sena istorija, Ba.
Bet galėtų būti tikrove.
Klausyk, jei nesiliausime kovoti ir neišmoksime pasitikėti vieni kitais,
išnaikinsime vieni kitus. Tai - tik laiko klausimas.
Nenoriu, kad gyventum tokiame pasaulyje.
Tikiu, kad vėl galime atkurti Kumandrą.
Bet kas nors turi žengti pirmą žingsnį.
Patikėk manimi.
Tvyro didžiulė įtampa, Ba.
Nesijaudink, pajuokausiu, ir viskas bus gerai.
Nedaryk to.
Juokauju.
Uodegos, Nago, Nugaros ir Ilties žmonės,
sveiki atvykę į Širdį.
Nesutarimai tvyro pernelyg ilgai, tačiau šiandien išaušo nauja diena.
Šiandien vėl visi galime tapti Kumandra.
Gražiai pasakyta, vade Bendža.
Bet kodėl iš tiesų mus čia sukvietei? Nori mus apiplėšti?
Kam jiems mus apiplėšti? Širdies žemė ir taip viską turi.
Lengva postringauti apie Kumandrą,
kai turi galingiausią visų žemių ginklą.
Akmuo - ne ginklas. Tai - šventa relikvija.
Kumandra! Kumandra - geras bajeris!
Sukvietė mus iš taip toli, ir seka mums pasakas.
Nieko nebus!
Noriu kai ką pasakyti.
Yra išalkusių?
Eik. Viskas gerai.
Aš - Namaari iš Ilties.
Sveika, Namaari. Aš - Rėja.
Čia - Sisu?
Atleisk, taip, esu kiek pamišusi dėl drakonų.
Ei, tai čia aš nešioju Sisu papuošalą.
Eikš.
Dar nevalgei?
Tikrai? Tavo mama tikrai taip pasakė?
Keista. Gerai, kitas klausimas.
Mėgsti kautis plikomis rankomis ar su kardais?
-Mėgstu kardus. -Tikrai?
Gerai, mėgsti puoštis ar paprastus drabužius?
Tik beprotis gali norėti vilkėti šiuos drabužius kasdien.
Ryžiai ar troškinys?
Nesitikėjau, kad tiek ilgai galvosi.
Tiesą sakant, ryžių jau labai seniai nebuvau valgiusi.
Tikrai?
Iltis iš išorės gali atrodyti gražiai,
tačiau viduje viskas ne taip gerai.
Atleisk. Nenorėjau tavęs nuliūdinti.
Apie ką ten kalbėjom?
Abi augame su vienu iš tėvų, kurie visai nemoka juokauti.
Abi mėgstame kautis ir nemėgstame nepatogių puošnių drabužių.
Ir abi dieviname Sisu.
Taip.
Žinai, Iltyje pasakojama, kad ji tebėra gyva.
Sisu? Juokauji?
Nori, kai ką parodysiu?
Gali jį turėti?
Ne.
Čia rašoma,
kad po to, kai Galingoji Sisu sunaikino drunus,
ji įkrito į vandenį ir nuplaukė pasroviui.
Pasak legendų, dabar ji miega upės žiotyse.
Bet kurios upės žiotyse? Jų juk šimtai.
Nežinau.
Įsivaizduoji, jei ją surastume?
Sugrąžintume drakoną į pasaulį.
Gyvenimas labai pagerėtų.
Taip.
Gal tikrai atkurtume Kumandrą.
Imk.
Tikrai?
Nuo vienos drakonų mylėtojos kitai.
Ei.
Eikš su manim, dep la. Noriu tau kai ką parodyti.
Sisu dvasia. Jaučiu ją.
Paskutinis žiupsnelis drakonų magijos, likęs šiame pasaulyje.
Suprantu, kodėl Širdis ją taip saugo.
Ačiū, dep la. Labai padėjai.
Kitokiame pasaulyje galėtume būti draugės,
bet turiu daryti tai, ko reikia Ilčiai.
Vade Virana, džiaugiuosi, kad Iltis priėmė mūsų kvietimą.
Tikrai negausi Sisu akmens.
Atleisk. Dabar jis priklauso Ilčiai.
Jokia koja neįžengs į Drakono akmens ratą.
Kas čia vyksta?
Kas čia?
Iltis mėgina išsinešti akmenį!
Ne! Akmuo turi atitekti Nugarai!
Ne, mes jį pasiimsim pirmieji!
Mūsų kardai sako ką kita.
Paklausykit!
Galime rinktis.
Galime naikinti vieni kitus,
o galime susivienyti ir sukurti geresnį pasaulį.
Dar ne per vėlu.
Tikiu, kad Kumandra gali atgimti.
Ba!
Iš kelio!
Akmuo priklauso Nugarai!
Atiduokit man akmenį!
Ne...
Drunai.
Juose dar slypi magija!
-Surinkite gabalėlius! -Ne!
Ba! Bėgam!
Jie nepakenčia vandens.
Greičiau! Prie upės!
Ba, kelkis! Nagi!
Prašau, eime.
Kelkis!
Ba! Reikia paskubėti!
Stokis! Aš padėsiu...
Rėja, paklausyk. Tu - Drakono akmens sergėtoja.
Ba, kodėl taip kalbi?
Jis dar švyti. Dar yra vilties.
Ne! Padarysime tą abu.
Tu sveikas.
Rėja. Nepasiduok jiems.
Myliu tave, mano uogele.
Ba?
Ne!
Ba!
UODEGA PO 6 METŲ
Prašau, tebūnie tai ta vieta.
Ką darai, didelis plaukuotas vabale?
Bičiuli, susikaupk.
Žiūrėk į priekį, Tuk Tukai.
Gerutis.
Tu taip lengvai išsiblaškai.
Na tu ir didelis, bičiuli.
Po šešerių metų paieškų radome tik nuolaužas.
Tai - visai geras ženklas, tiesa?
Sisudatu,
nežinau, ar mane girdi.
Išieškojau visas upes, norėdama tave surasti,
liko paskutinioji.
Mūsų liko labai nedaug,
mums labai reikia tavo pagalbos.
Jei atvirai,
man labai reikia tavo pagalbos.
Aš padariau klaidą.
Pasitikėjau žmogumi, kuriuo neturėjau pasitikėti,
ir todėl pasaulis žlugo.
Sisudatu,
be galo trokštu, kad mano ba sugrįžtų.
Prašau.
Gerai...
Atiduodu viską.
Žinau, bičiuli, aš nepamiršau...
Vaje... Kur aš?
Pengu? Amba? Prani? Jūs čia?
Ak, Galingoji Sisu.
Kas čia kalba?
Ei.
Atleisk, nepastebėjau tavęs.
Neblogai. Tik truputį dulkėta. Tuojau tave sutvarkysim.
Sisu?
Tu - Sisu?
O tu - žmogus.
Koks tavo vardas?
Rėja. Aš - Rėja.
Ir tu - ne akmeninė, tai reiškia...
Pavyko!
Mums pavyko!
Girdi, Pengu? Pavyko!
Aš nesugadinau visko!
Čia - maistas?
Taip stengiausi šiandien išgelbėti pasaulį, jog pamiršau papusryčiauti.
Šiandien?
Kaip manai, kokia šiandien diena?
Antradienis.
Noriu pasakyti,
koks čia nuostabus kulinarinis šedevras?
Džiovintas duonmedis. Pati išdžiovinau.
Pagyrimai šefui. Nori pabaigti, Meiluti?
Sisu, turiu tau kai ką pasakyti, kad suprastum.
Ką gi?
Tu jį sudaužei?
Vargeli. Blogai. Labai blogai.
Miegojau 500 metų,
tu sugrąžinai drunus,
o nė vienas mano brolis ar sesuo neatgijo.
Kodėl jie neatgijo?
Nežinau.
Be to, tu sudaužei akmenį!
Tebeturiu didelį jo gabalą.
Nuo to turėčiau pasijusti geriau?
Kaip jaustumeisi tu, jei prarastum šuniuką, o aš sakyčiau:
"Na, bet mes dar turime nemažą jo gabalą!"
Geriau pasijustum?
O negali padaryti dar vieno akmens?
Ne, negaliu tiesiog imti ir "padaryti dar vieną".
Bet tu - drakonė.
Pasakysiu atvirai.
Nesu šauniausia drakonė.
Bet juk tu išgelbėjai pasaulį.
Taip. Tai tiesa.
Nutiko kaip bendrame projekte,
kai vienas iš vaikų nedaug prisideda,
tačiau galiausiai vis tiek gauna tokį pat pažymį.
Taip, akmenį sukūriau ne aš.
Aš tik įkvėpiau jam gyvybę.
Tu švyti.
Ačiū.
Naudoju alijošius ir upės dumblą...
Ne. Žiūrėk!
Tai - mano mažosios sesutės Ambos magija. Aš įgavau švytėjimą!
Tavo mažosios sesutės magija?
Taip, kiekvienas drakonas pasižymi magija.
Ir kokia tavoji?
Aš puikiai plaukioju.
Palauk, tu palietei akmens gabalėlį, ir jis suteikė tau savo galias.
Supranti, ką tai reiškia?
Kad man nebereikės naktinės lempos?
Ką? Ne!
Tavo ryšys su akmens magija nenutrūko,
o tai reiškia, kad gali panaudoti ją ir išgelbėti pasaulį.
Jei rastume likusias akmens dalis...
-Galėčiau sudėti jį... -...sudėti...
...ir sunaikinti drunus!
Ir sugrąžinti mano ba?
Ir sugrąžinti Kumandrą.
Princese Namaari, drunai siautėja Uodegos žemėse.
Bendžos dukra tiesiog pavirs į akmenį.
Tikrai neverta rizikuoti dėl kažkokio niekingo drakono rankraščio.
Dar kas nors nori abejoti, kodėl mes čia?
Taigi, tuoj viską papasakosiu.
Po to, kai buvo sudaužytas akmuo, kiekvienas vadas pasiėmė po gabalėlį -
Iltis, Širdis, Nugara, Nagas ir Uodega.
Štai kokia situacija dabar.
Turiu daug klausimų.
Pirma, kodėl aš taip apsirengusi?
Nes nenorime atkreipti dėmesio.
Skrybėlė tai tikrai neatkreips.
Kodėl manai, kad Uodegos vadė čia?
Nes ši vieta pati nepavirto spąstais.
Kažkokia nesąmonė.
Drunų visa tai tikrai nesustabdys.
Jie skirti ne drunams, o žmonėms.
Ką?
Kodėl taip į mane žiūri?
Šiaip sau.
Tiesiog nedažnai matau drakonus.
Įspūdinga, tiesa? Palauk, kol pamatysi, kaip plaukiu ant nugaros.
Plaukioju kaip žuvis vandenyje.
Turiu tobulas vandens slides.
Plaukiu su jomis kaip profė.
Esu vandens žvėris.
Tik norėjau pasakyti... Kad tikrai puikiai plauk...
Esu gera plaukikė, iš esmės tai yra...
Gerai, turime keliauti toliau.
-O, ne! -Kas yra?
Pamiršome dovaną Uodegos vadei.
Atleisk. Dovaną?
Taip. Dovana tarsi pasako: "Gali manimi pasitikėti, o aš tavimi?"
Sveikas, mažyli.
Koks mielas jo užpakaliukas.
Atsargiai. Tai - Tūtenbūmas.
Kodėl jis vadinamas...
Supratau. Aišku. Žinoma.
Nors, pripažink, tie užpakaliukai labai mieli.
Sakyčiau, jau suradome Uodegos vadę.
Kas jai nutiko?
Panašu,
jog ji ketino paslėpti savo akmens dalį ir pakliuvo į savo pačios spąstus.
Galime ją pagirti už atsidavimą.
Gerai. Laikykis.
Vaje, mes šokome su guma!
Atleisk. Ne taip supratau.
Dabar suprantu. Pirmyn.
Sisu,
nedaryk to.
Du turim, liko surasti dar tris.
Pakeičiau savo formą! Tapau žmogumi!
Drakonai gali tą padaryti?
Tą sugebėdavo mano sesuo Prani.
Pažvelk, kokios mano žmogiškos rankos ir koks veidas.
Pažvelk, mano užpakalis - visai šalia galvos!
Dabar, kai tau nebereikia manęs slėpti,
surasti akmens dalis bus paprasta kaip dukart du.
Taip, šį suradome tikrai labai lengvai, tačiau likusius saugo
krūva niekam tikusių binturis.
Binturi?
Nelabai gražiai pavadinai senus draugus.
Namaari.
Ką yra, dep la?
Matau, jog galiausiai susiradai draugę.
Jau bijojau, kad gyvensi vieniša su kate,
kaip aš.
Įtariu, kad jūs - ne geriausios draugės.
Vagiam drakono akmens dalis, a? Kam?
Ką galiu pasakyt? Man patinka akmenys.
Turiu pripažinti, Rėja, dar visai neseniai galvojau,
kad tu pavirtai į akmenį.
Tačiau tuomet pradingo Ilties drakono rankraštis.
Todėl manęs ieškai?
O galvojau, kad pasiilgai manęs.
Tu tikrai ieškai Sisu?
Tau kiek, 12-a?
Taip, aš tikrai ieškojau Sisu.
Ir, spėk. Suradau ją.
Gali pasisveikinti su Sisu.
Labas!
Malonu susipažinti,
man labai patinka tavo šukuosena ir tavo katės šukuosena.
Suimkit jas.
Bėgam!
Ne taip! Ant dviejų kojų!
Taip!
Tuk Tukai! Riedėk!
Šok!
Kas ta mergina?
Namaari.
Ji - nepatikima binturi, kuri sugriovė pasaulį.
O tos katės greitos, ką?
Žinai, kuo panašios katės ir drunai?
Gal neturi sielos?
Ir nekenčia vandens.
Laikykis!
Ei. Čia kas nors yra?
Sveiki atvykę į "Krevetės kiautą".
Mano vardas - Baunas. Aš jus aptarnausiu.
Ar pristatyti dienos meniu?
Taip, prašyčiau!
Turime krevečių, turime ryžių košės.
Turime labai skanią ryžių košę su krevetėmis.
Kapitonas, kur kapitonas?
Tuojau pakviesiu.
Kas gero, mano naujieji klientai?
Aš - kapitonas Baunas,
"Krevetės kiauto" savininkas, virėjas ir finansininkas.
Kuo galėčiau padėti?
Mano vardas - Sisu...
Mums reikia tučtuojau nusigauti į Nagą.
Atleiskite, bet "Krevetės kiautas" - ne vandens taksi.
Toi, šitiek nefrito!
Gausi pusę dabar, o likusią dalį - kai nuvyksime į Nagą. Sutarta?
Įsikibkite į savo košę.
Dienos meniu patiekalai
bus skirti išsinešti.
Kapitone Baunai?
O negalime plaukti greičiau?
Neperspėjot, kad jus persekioja Iltis!
Teks pakrapštyti piniginę!
Nesijaudinkit, aš susitvarkysiu.
Ką ji daro?
Kas čia vyksta?
Mano draugė - puiki plaukikė.
Ate, binturi.
Princese Namaari, jei jos ieško akmens dalių,
tuomet dabar turėtų vykti į Nagą.
Mes nevyksime paskui jas į Nagą.
Mes grįšime į Iltį.
Turiu pasikalbėti su vade Virana.
Sisu?
Lipk iš vandens, prašau.
Aš - vandens drakonė.
Čia - vanduo. Aš labai savo vietoje.
Tu nenori išsimaudyti?
Kas nors gali tave pamatyti.
Turi galvoje tą šokėjėlį?
Bijai, kad jis iškvies mane į šokių kovą?
Sisu, esu mačiusi, kaip žmonės pameta galvą dėl Drakono akmens.
Ar įsivaizduoji, ką jie padarytų dėl tikro drakono?
Klausyk, reikia, kad tu padarytum tą darbą.
Kol nesurasime visų akmens dalių, pabūk žmogumi.
Prašau.
O tu tikrai labai nepasitiki kitais.
Mano tėvas labai pasitikėjo žmonėmis,
ir dabar jis - akmuo.
Mes sugrąžinsime tavo ba.
Viskas bus gerai, mergyt. Juk turi drakoną.
Turiu galvoje, žmogų. Nes būsiu žmogumi, kol...
Na, supratai.
Ar išalkote?
Labai.
Du dienos patiekalai. Ar mėgstate aštriai?
Aštru, aštriau ar Bauno-dinamitiškai?
-Duok ugnies! -Taip, ne.
Ne, nemanau.
Ką darai?
Mes jo nepažįstam. Košė gal užnuodyta.
Kodėl jis turėtų mus nuodyti?
Taip, kodėl turėčiau jus nuodyti?
Pirma, kad pasiimtų mano nefritą,
antra, kad gautų mano kardą,
o trečia, nežinau, pagrobtų mano Tuk Tuką.
Puikiai pastebėta, bet jei tai - nuodai,
tai mirsit laimingos.
Taip, ačiū, mes turime savo maisto.
Kaip skanu.
Ir, beje, neužnuodyta.
Bet...
Aštru! Labai aštru!
Vaje! Atneškit vandens!
Baunai? Kapitone Baunai? Vandens į denį!
Suprantu, bičiuli.
Žinot, dieną
beveik pamiršti, kad jie - čia,
bet naktį...
Todėl ir neišlipu iš šio laivo.
Esi protingas vaikis.
O kas tie drunai?
Maras. Gimęs iš žmonių nesantaikos.
Jis egzistavo visuomet.
Laukė akimirkos, kai galės užpulti.
Tarsi drakonų priešingybė.
Užuot nešę į pasaulį vandenį ir gyvybę,
jie - tarsi nenuilstanti ugnis, nusiaubianti viską savo kelyje,
kol lieka tik akmenys ir pelenai.
Jie atėmė iš manęs šeimą.
Ir mano.
Rodos, atplaukėme.
Kur vyksite po Nago?
Gal ir aš ten vyksiu.
Ne už dyką, žinoma.
Žinoma.
NAGAS
Kaip gudriai sugalvota apsaugoti savo namus nuo drunų.
Pastatyti juos ant vandens.
Nago žmonės - tikri genijai.
Taip. Nagas galbūt atrodo mielas,
tačiau jame knibždėte knibžda kišenvagiai ir apgavikai.
Kaip man pasisekė. Kišenėse nieko neturiu.
Taigi, geros naujienos.
Žinau, kur yra akmens dalis.
Blogos naujienos?
Jį saugo liūdnai pagarsėjęs Nago vadas
Dang Hai.
Nors Dang Hai nelabai išvaizdus, viską atperka jo žiaurumas.
Aišku.
Dabar pasitelksime visą savo žavesį.
Suraskime jam dovaną.
Sisu, bus saugiau, jei liksi laive.
Ką?
Be tavęs akmens neatkursime.
Bet aš noriu padėti.
Žinau, tu ir padėsi.
Jei liksi saugioje vietoje.
Grįšiu tau nespėjus nė mirktelėti.
Jei sutiksi tuščių pilvų, siųsk juos čionai.
Bus padaryta, kapitone.
Štai Dang Hai namas.
Niekur nenuklysim, kol negausim to Drakono akmens.
Kas čia...
Gerai.
Labas, mažyle, darželinuke, lėliuk,
ar kaip ten vadiniesi.
Jau labai vėlu. Ką čia veiki?
Kur tavo tėvai?
Ei, kieno čia kūdikis...
Ką? Ongiai?
Atiduokit!
Rimtai? Netikras kūdikis?
Jaučiu, kažkas čia ne taip.
Su Dang Hai taip paprastai nepasišnekučiuosi.
O Rėja nė nesivargino rasti dovanos.
Taip. Einu apsipirkti.
Pala. Neturiu pinigų.
Esi suaugęs žmogus.
Gali naudoti kreditą.
A... Kas tas kreditas?
Tarsi pažadas.
Gauni tai, ko nori dabar, ir pažadi, kad sumokėsi vėliau.
Sumokėsiu vėliau?
Kokia puiki idėja.
Ačiū, kapitone Baunai.
Nupirksiu kreditan.
Dang Hai tikrai patiks!
Kreditan, taip.
Kokia graži. Taip, pirksiu kreditan.
Dievinu kreditus!
Ei, tu!
Nesiruoši už visa tai sumokėti?
Taip. Aš perku kreditan.
Taip, sumokėsiu vėliau.
Sumokėsi vėliau? Mes tavęs nepažįstam.
Čia kreditų tu neturi.
-Sumokėk dabar. -Dabar?
Nieko neturiu, bet jei tik surasčiau Rėją,
ji turi kardą, džiovintos mėsos,
du Drakono akmens gabalėlius.
Oi, ne! Ką? Kas taip sakė?
Verčiau sumokėk, binturi.
Čia - ne labdara.
Susiruošei vogti?
Palikit ją ramybėje!
Argi nematot, kad ji - ne vietinė.
Eikš, brangioji. Nebijok.
Viskas gerai.
Ei, atsargiai!
Viso!
Sauskelnės!
Ačiū.
Tai - ne mano reikalas,
bet naudoti savo kūdikio žavesį ir apiplėšinėti žmones -
labai negražu.
Kur tavo šeima?
Aišku.
Ei.
Gal norėtumėt garbingai užsidirbti šlamančių?
Gerai, Dang Hai, aš paimsiu tą Drakono akmens dalį.
Aš - ne Dang Hai.
Aš - Čajus, gėlininkas.
O kur Dang Hai?
Jis - ten.
Ką? O kur jo akmens dalis?
Pikčiausias visų laikų Nago vadas.
Visi buvo kaip reikiant įpykę.
Tik norėjau nunešti dovanų Nago vadui Dang Hai.
Tu jo ieškai, brangute?
Žinau, kur jis.
Tikrai?
Nuvesiu tave pas jį.
Matai? Tą ir mėginau pasakyti savo draugei Rėjai.
Ji tikina, kad žmonėmis negalima pasitikėti.
"Su niekuo nekalbėk."
"Valgyk tik tą šlykštų džiovintą maistą, kuri aš paruošiau."
Eikš, mieloji.
Vadas Dang Hai - iškart už miesto
vartų.
Toliau nuo vandens?
Jis tikrai mėgsta riziką.
Sveiki, Dang Hai.
Aš - Sisu,
atėjau jums pasiūlyti jums...
O dabar pasakysi man,
kur rasti tas kitas Drakono akmens dalis,
arba liksi čia su tuo daiktu.
Rinkis.
Bet aš tavimi pasitikėjau.
Suklydai.
O dabar klok.
Nes jis, rodos, alkanas.
Ne. Ne!
Rėja!
Laikykit ją!
Sisu, liepiau tau likti laive.
Atleisk!
Gali palaikyti?
Rūkas?
Taip. Mano brolio Džagano magija.
Aišku. Tris turime, liko dar du.
Ką gi, kapitone Baunai, kita stotelė - Nugara...
Ačiū už atvestus klientus!
Taip, kaip ir prižadėjau pavaišinti juos koše, kiek tik pajėgs suvalgyti.
Teks su jais pavargti kurį laiką,
nes ongiai turi devynis skrandžius.
Ak, toi.
Negaliu patikėti.
Ta senutė būtų mane pribaigusi.
Apgailestauju, Sisu, bet dabar pasaulis toks.
Niekuo negali pasitikėti.
Net kūdikiais?
-Na... -Ji tokia miela.
Kokie žandukai.
Labas, aš - Sisu.
Jai patinka mano veidas.
Tik žiūrėk, kad nepavogtų tavo dantų.
Leisk, padėsiu.
Kaip miela.
Gal kiek per daug...
Per daug meilumo. Per daug!
ILTIS
Vade Virana, mums nebeužtenka vietos.
Reikia plėsti žemes.
O kaip siūlote tvarkytis su drunais, generole Atitaja?
Jei neturėsime galingos apsaugos, mūsų žmonės bus pasmerkti mirčiai.
Manau, sugalvojau išeitį, motin.
Mano ryto miglele,
džiugu matyti tave namuose.
Suradau Rėją. Ji keliauja ir vagia akmens dalis.
Ką?
Norėčiau pasiimti karališkąją armiją ir sučiupti ją Nugaroje.
Jei ji keliauja į Nugarą,
abejoju, ar bebus ką sučiupti.
Nepakankamai ją įvertini.
Turime ją sustabdyti.
Eikš su manimi.
Apsižvalgyk.
Visa tai sukūrėme vadovaudamiesi protu, o ne emocijomis.
Mums niekas negresia.
Mūsų kanalas saugo mus nuo tų monstrų.
Nemanau, jog verta be reikalo rizikuoti.
Bet girdėjai, ką sakė generolė.
Mums trūksta vietos. Turime plėstis.
Jei turėtume visas akmens dalis, galėtume saugiai tą padaryti.
Tu teisi.
Tai - ne emocinis sprendimas.
Tai - vienintelis sprendimas, leisiantis užtikrinti Ilties ateitį.
Namaari, tu tikrai tapai tokia lydere, kokia tikėjausi, jog tapsi užaugusi.
Generole Atitaja, paruoškite karališkąją armiją ir klausykite mano dukters.
Ačiū, motin. Aš tavęs nenuvilsiu.
Ei! Nebevalgykit!
Atleisk, bičiuli, aš sutvarkysiu.
Tu ką tik metei į mane krevetę?
Neįmanoma valgyti!
-Ei! -Nežiūrėk taip į mane.
-Bičiuliai? -...tu, bjauri šiukšliadėže!
Norit pažaisti slėpynių?
Ką gi. Pasiruošę?
Vienas.
Du.
Ačiū.
Du su puse.
Trys.
Primink man vėliau, kad vaikų aš nenoriu.
Sunku būti žmogumi.
Aha.
Šeši.
Septyni.
Jūsų tokios mažos galvos.
Ir uodegų neturit.
Meluojat, kad tik gautumėt, ko norit, kaip ta Nago vadė.
Taip, pasaulis nekoks.
Niekuo negali pasitikėti.
O gal pasaulis ir yra nekoks, nes niekuo nepasitiki.
Kalbi kaip mano ba.
Rodos, jis buvo protingas žmogus.
Taip, tikrai.
Tikrai norėjau juo tikėti.
Norėjau tikėti, kad galime atkurti Kumandrą.
Ir galime.
Tie tūkstančiai žmonių, paverstų akmenimis, taip nemanytų.
Tai nereiškia, jog neverta pamėginti.
Mėginau. Ir žinai, kas nutiko?
Mane išdavė žmogus, kuris įteikė man dovaną.
Apsižvalgyk.
Aplink - vieni našlaičiai, nes žmonės nesiliauja kovoję dėl akmens.
Žinai, kodėl kiti drakonai neatsigavo?
Nes žmonės jų nenusipelnė.
Bet tu gali tai pakeisti.
Ne, Sisu, jau užtektinai mėginau.
Kumandra - tai tik pasaka.
Dabar man svarbiausia susigrąžinti ba.
Manau, atvykome į Nugarą.
Sisu!
Ei, mano košė!
Niekur neikit. Tuoj grįšiu.
NUGARA
Sisu! Sugrįžk! Prašau!
Ką tu darai?
Įrodysiu tau, jog klysti!
Kaip? Parodydama, kaip tave nudės gauja piktų nugariečių?
Ne.
Įrodydama, kad jei nori, jog tavimi pasitikėtų,
pati turi parodyti pasitikėjimą.
Palauk, Sisu, ne...
Pripažįstu, gal kiek paskubėjau,
bet negi niekas nenorit valgyti?
Ne? Tuomet paliksiu jus ramybėje.
Ką gi, kur mes?
Įdomi vieta gyventi.
Judviejų galvos turbūt tuščios kaip puodynės,
jei galvojate, kad galite pavogti Nugaros Drakono akmenį.
Akmenį?
Kokį dar akmenį?
Nerūpi mums jokie akmenys.
Na, suprantu, gali atrodyti, jog esu siaubinga melagė.
Manau, jog kai meluoji, tai ir atrodai kaip melagė.
Dorai nežinau, kas juokingiau.
Jūsų baimė man -
kaip skanutėlis nektaras mano sielos pilvui.
Puikus skonis.
Primena mangą.
Dievinu mangus.
Žinoma, jog dievini mangus!
Tik visiškas bukagalvis gali jų nemėgti.
Ak, toi!
Jau taip seniai akyse nemačiau drebančio priešo.
Ir kur dingo tie laikai?
Labai seniai tai buvo.
Rodos, jis labai vienišas.
Ne! Visai aš ne vienišas.
Esu Nugaros karys.
Gimiau ir buvau mokomas tik vieno dalyko.
Kelti baimę savo priešams ir traiškyti jų kaukoles!
Tiesą sakant tai - du dalykai.
Vaje, koks veidelis.
Ei. Ką ketini su mumis daryti?
Jums tai nepatiks.
Bus siaubinga!
Po to teks viską čia valyti keletą savaičių!
Dar nežinai, tiesa?
Žinau.
Mano galvoje gimsta siaubingas planas...
Vien pagalvojus, ima pykinti.
Pamatysit.
O dabar, pakabokit sau.
Geras bajeris, ką?
Kūdikis?
Ką gi!
Šaunuolis, kapitone Baunai!
-Ilties kariai - čia! -Ką?
Nugariečiai, mes ieškome Rėjos,
kuri pabėgo iš Širdies!
Atiduokite ją, arba mes pradėsime karą!
Tu čia vienui vienas?
Mano žmonės drąsiai kovėsi su drunais,
tačiau pralaimėjo.
Aišku.
Bet iltiečiai ieško manęs, ne tavęs,
tad jei nukreipsiu jų dėmesį, jūs nesunkiai paspruksite.
Kausiesi su ištisa armija?
Ne, tik užlaikysiu juos.
Moku elgtis su Namaari.
Kai jūs būsite saugioje vietoje, aš irgi dingsiu.
Koks tavo vardas?
Mane vadina Tongu.
Gerai, Tongai, paklausyk. Mes vienas kito nepažįstam,
tačiau neabejoju, jog žinai, kaip iš čia išeiti nepastebėtiems,
ir tikrai labai svarbu, kad mano draugai nenukentėtų, aišku?
Tad nuoširdžiai klausiu tavęs - ar padėsi mums?
Prašau.
Gerai.
Ką gi,
svarbiausia - nežūti.
Išrūkykit juos.
Sveika, princese Trumpaplauke.
Labai malonu tave čia sutikti.
Ir tu, ir Drakono akmens gabalėliai keliausite su manimi.
Mano kardas taip nemano.
Taip, žinojau, kad viena nesusidorosi.
Be savo armijos esi niekas.
Atsitraukit.
Ilgai neužtruksiu.
Šito norėjai, dep la?
Nea.
Rodos, kai kas treniravosi.
Kodėl vagi akmens dalis?
Noriu surinkti visą komplektą.
O tu kartais neturi Ilties akmens?
Ne? Nieko tokio.
Užsuksiu jo paimti vėliau.
Smagumėlis.
Taip, ji - drakonas.
Eime.
Eime!
Trenkėt man su krevetės uodega?
Kada ketinai mums pasakyti, kad ji - Sisu?
Na, tiesą sakant, jūs žinojot, kad ji - Sisu.
Rimtai?
Kodėl tu čia,
dieviškoji drakone?
Nejau neaišku, dički?
Mudvi su Rėja išgelbėsim pasaulį.
Atgaivinsime visus.
Visus atgaivinsite?
Aš noriu padėti.
Atleisk, bet negaliu tau leisti.
Pernelyg pavojinga.
Ne tu viena praradai šeima per drunus.
Prašau.
Leisk man tau padėti.
Ir aš noriu prisidėti prie drunų naikintojų šutvės!
Mano vyresniojo brolio Pengo magija.
Gerai, kapitone Baunai. Į Iltį.
Klausau!
Gerai, planas toks.
Paskutinis akmens gabalėlis mūsų laukia Iltyje -
labiausiai saugomoje žemėje iš penkių.
Ją saugo dirbtinis kanalas,
kuris skiria juos nuo viso pasaulio.
Patekti į ten ir iš ten ištrūkti
galima tik vandeniu.
Laimei, su mumis - stebuklingas vandens drakonas.
Rūmuose knibždėte knibždės Ilties karių.
Kad pro juos prasmuktume, turėsime...
Aš tuo pasirūpinsiu.
Pasirūpinsiu pirmąja banga.
Tongas seks iš paskos su savo milžinišku piktuoju kirviu.
O tada pasirodys ongiai su tuo išprotėjusiu kūdikiu,
kuris nuneš akmenį Galingajai Sisudatu.
Ir tuomet - atia, binturis.
Nuostabus planas, tiesa?
Ne. Nelabai. Nieko nebus.
Sutinku.
Štai mano planas.
Mes infiltruosimės tarp iltiečių,
susitiksime su Namaari,
pasiūlysime jai ką nors gražaus...
Ei! Nori padėti mums išgelbėti pasaulį?
Nes trūksta vos vieno akmens gabalėlio.
Taip! Tik ir laukiau, kol to paprašysi!
Štai, imk!
Geriausios draugės amžinai!
Taip, verčiau laikykimės Bauno plano.
Ką?
Taip!
Kodėl?
Nes čia - Iltis.
Jų kardai labiausiai pritaikyti smeigti iš nugaros.
Visa tai nutiko tik per juos.
Jie - blogiausi.
Jei nuoširdžiai su ja pasikalbėsime,
manau, jog giliai širdyje ji taip pat nori išgelbėti pasaulį.
Tu nematei, kaip Namaari mane išdavė.
Laikysimės mano plano.
Kam ta liūtis?
Eikš! Kai ką tau parodysiu.
Ir ką dabar darysim?
Nežinau.
Kur mane neši?
ŠIRDIS
Sisu, kodėl atvedei mane čia?
Nes čia viskas ir nutiko.
Taip, žinau.
-Aš ten buvau. -Ne.
Viskas nutiko prieš 500 metų.
Noriu tave supažindinti su savo broliais ir seserimis.
Tikrai galingais drakonais.
Labai jų pasiilgstu.
Nežinojau, kad jie čia.
Matai tą gražuolę?
Tai - Amba. Iš jos gavau tą švytėjimą.
O čia - Prani. Ji keičia savo formą.
Džaganas, rūkas.
Ir Pengu.
Jis - mūsų didysis brolis.
Jis atneša lietų.
Buvome paskutiniai drakonai.
Visi kiti drakonai virto akmenimis.
Mes skendome drunų jūroje.
Bet mano vyriausiasis brolis Pengu nenorėjo susitaikyti su pralaimėjimu.
Čia mes paskutinį kartą
kovojome išvien.
Vienas po kito
jie suvienijo savo magijas
ir sukūrė Drakono akmenį.
Nežinau, kodėl jie pasirinko mane.
Tai galėjo būti bet kuris iš mūsų.
Žinau tik viena -
aš pasitikėjau jais,
o jie - manimi.
Taigi...
Kai jie parodė tikėjimą manimi,
pasijaučiau galinga kaip niekad.
Tas pats gali nutikti ir su Namaari.
Labai norėčiau tuo patikėti.
Kadaise maniau, jog galime būti draugėmis.
Po viso to,
gal ir galite.
Net jei ji norėtų mums padėti,
kaip galiu ja pasitikėti?
Bet jei tą padarytum, ne tik susigrąžintum ba.
Išpildytum ir jo svajonę.
Atkurtum Kumandrą.
Kaip manai, jis mane pažins?
Viskas taip pasikeitė.
Aišku, kad pažins.
Tu man primeni jį.
Tikrai? Aš - stipri? Gražuolė su nuostabiais plaukais?
Tu teiki vilties.
Kaip apskritai galėsiu prisiartinti prie Namaari po visko, kas nutiko?
Gali atrodyti neįmanoma, bet kartais
tenka žengti pirmąjį žingsnį, net jei nesi tam pasiruošusi.
Patikėk.
Gerai. Laikysimės tavo plano.
Ką? Mano plano? Laikysiesi mano plano?
Taip.
Ką gi!
Tu nepasigailėsi.
Tik turėsime surasti tikrai gerą dovaną.
Kaip manai, kas jai patinka? Katės? Peiliai?
Katės su peiliais? Peiliai su katinėliais?
Tiesą sakant, žinau, ką jai padovanosime.
Taip iškilo Ilties žemė,
nors visi tie monstrai siekė mus sunaikinti.
Nes esame protingi, lankstūs,
rūpinamės vieni kitais.
Motin! Mums reikia pasikalbėti.
Princesė Namaari!
Gerai, katinėliai, bėkit sau.
Turiu pakalbėti su princese.
Motin, nepatikėsi, ką mačiau.
Matei drakoną.
Generolė Atitaja mane informavo,
kad grįžti namo be akmens dalių.
Tai buvo Sisu.
Ji gali sutaisyti tai, ką mes sugriovėme.
Ji gali visus atgaivinti.
Tai mane ir baugina.
Kai visi atsigaus, kaip manai, ką jie užpuls?
Tu pamiršai.
Kitos žemės kaltina mus dėl to, kas nutiko.
Bet mes nelinkėjome niekam blogo.
Taip, bet jei turėtume drakoną
ir visas akmens dalis,
visi mums atleistų.
Galėtume išgelbėti pasaulį.
Bet, svarbiausia, mūsų žmonėms negrėstų pavojus.
Bet Rėja mums neatiduos Sisu.
Mes nepaliksime jai išeities.
Ką ketini daryti?
Tai jau ne tavo rūpestis, meilute.
Padarei pakankamai.
Jei ji nesutiks padėti,
visas mūsų taktinis pranašumas
-nueis šuniui ant uodegos. -Žinau.
Taip. Kodėl ji turėtų mums padėti?
Žinau!
Ta džiovinta mėsa - siaubinga.
Žinau!
Tikrai manai, kad tiems mažyliams pavyks?
Nežinau.
Per daug prieskonių.
Ne. Per daug bambukų.
Ką tu išmanai? Tavo skonio receptoriai - kaip peraugusio kūdikio.
O tu rengiesi kaip peraugęs kūdikis.
Duok man tą šaukštą! Tuojau viską sutvarkysiu!
Pasitrauk, potvynio banga. Aš čia - profas.
Gal galėčiau?
Skanu.
Nedidelė paslaptis, kurią man perdavė mano ba.
Jis tave išmokė ir taip skaniai viską išdžiovinti?
Ne, aš visko išmokau pati.
Labai norėčiau vėl jį pavaišinti.
Suprantu.
Turiu bjaurią seserį, kuri nuolat tąso mane už plaukų.
Laukiu nesulaukiu, kol vėl ją pamatysiu.
Kai pergalingai užbaigsime kovą,
nekantrauju pamatyti
tą puikų vaizdą, kai miestelis vėl bus pilnas žmonių.
O tu susigrąžinsi savo šeimą, Noi.
Kaip ją pavadinai?
Noi. Toks jos vardas.
Parašyta ant kaklo.
Nė vienas nepažiūrėjot?
O dar visi sako, kad esu tik chuliganas.
Ką tai reiškia?
Tai reiškia, jog atėjo metas veikti.
Sisu,
kol dar neturime to akmens ir nežinome, ar Namaari tikrai mūsų pusėje,
pažadėk nesikišti.
Matau, jog gavai mano dovaną.
Nesitikėjau jo pamatyti.
Na,
labai juo rūpinausi.
Ne tau vienai patinka drakonai.
Paskutinė dalis.
Metas visus sugrąžinti.
Sisu ir visos akmens dalys keliaus su manimi.
-Sisu! -Atsitrauk!
Kvaila buvo pasitikėti iltiečiu.
Nesiartinkit!
Namaari,
viskas gali būti kitaip.
Neturiu pasirinkimo.
Ei. Viskas gerai.
Žinau, kad niekam nelinki blogo.
Ką darai?
Tenoriu, kad pasaulis būtų geresnis.
Kaip ir mes visi.
Sisu...
Aš pasitikiu tavimi, Namaari.
Ne!
Sisu!
Ne...
Kas čia vyksta?
Nežinau.
Atrodo, kad pražuvus paskutiniam drakonui, vanduo irgi dingsta.
Dabar drunų niekas nesustabdys.
Niekas.
Rėja?
Kur Rėja?
Namaari!
Užbaikime viską, binturi.
Rėja!
Ji mūsų nemato.
Rėją užtemdė jos pačios pyktis.
Akmens galios nyksta!
Jei jų neišgelbėsim, visus tuos žmones suris drunai.
Nagi! Patikėkit, viskas bus gerai.
Kvaili drunai Traukis man iš kelio!
Greičiau!
Lipk čionai! Taip!
Pirmyn! Greičiau!
Prie vandens! Nesustokit!
Nagi! Greičiau!
Nenorėjau, kad taip nutiktų.
Melagė!
Man nesvarbu, ar tiki manimi.
Sisu manimi patikėjo.
O tu ja - ne.
Todėl taip nutiko.
Daryk, ką nori.
Bet dėl Sisu žūties tu kalta tiek pat, kiek ir aš.
Tongai, ten dar yra žmonių!
Greičiau! Visai neliko laiko!
Pasirūpinsiu!
Visi, lauk! Su manim!
Gerai, Tukai, čia jau paskutiniai.
Greičiau! Mes bėgsim iš paskos.
Tuk Tukai!
Ko lauki? Bėk!
Rėja!
Ji nužudė Sisu!
Rėja!
Akmens magijos beveik neliko!
Jie nesitraukia!
Jie - visur!
Nežinau, kodėl jie pasirinko mane.
Tai galėjo būti bet kuris iš mūsų.
Tik žinau, kad aš pasitikėjau jais,
o jie - manimi.
Taigi...
Visi, duokite man savo akmenis.
Vis dar galime juos sujungti.
Gali suveikti.
Sisu nebėra, Rėja! Mes neturime magijos!
Svarbiausia - ne magija, o pasitikėjimas.
Ką?
Todėl tai suveikė. Tad ir mums gali pavykti.
Jei padarysime tai, ką Sisu norėjo, kad padarytume.
Ką mano ba norėjo, kad padarytume.
Kad pasitikėtume vieni kitais ir viską ištaisytume.
Tačiau turime veikti išvien.
Prašau.
Po to, ką ji padarė?
Niekuomet ja nepasitikėsime!
Tuomet leiskite man žengti pirmą žingsnį.
Rėja! Ne!
Pavyko!
Tuk Tukai!
Prani! Amba!
Džaganai!
Pengu!
Taip!
Rėja.
Sisu.
Aš labai alkana.
Turiu džiovintos mėsos.
Ne tiek alkana.
Sisu!
Kaip gera vėl jausti tą drakonišką smarvę.
Priimsiu tai kaip komplimentą.
-Mamyte! -Mano vaikeli!
Mama, žiūrėk, ten - Baunas.
Baunas!
Ba?
Uogele?
Ba!
Ten tikrai ji?
Vade Bendža, didžiuokis savo dukra.
Tikiuosi, neprieštarausite, bet ji atsivedė keletą draugų.
Ba?
Sveikas atvykęs į Kumandrą.
RĖJA IR PASKUTINYSIS DRAKONAS
Subtitrus vertė: Akvilė Katilienė