Aaron, Gerry Hadler.
Det är ett tag sen sist.
Du måste komma hit.
Till begravningen.
Lukes begravning.
Mord och självmord i Kiewarra Baby överlevde
Luke ljög. Du ljög. Kom till begravningen.
Vi väntar dig.
Det väntas inget regn.
Torkan fortsätter, och det är stor eldfara.
Det råder torka i nästan 70 procent av området. Regioner får assistans-
-fast det ger inte mycket effekt. Jordbrukssamhällen kämpar.
Samhällen gör sig redo för ännu en sommar med skogsbränder.
Forskningscentret för skogbränder säger att en varm vinter och...
KIEWARRA, AUSTRALIEN 324 DAGAR SEN REGN
- Du är väl inte tv-journalist? - Nej, jag är en gammal vän till Luke.
Det är tragiskt.
Vi samlas här i sorg i dessa tider med hemsk torka.
Vi är här för att hedra Karen, Billy och Luke.
Det här är ännu en prövning-
-där vårt samhälle måste sluta samman.
Vi gör det med sorg, men också med en känsla av löfte-
-när vi ber tillsammans-
-i Faderns och Sonens och den helige Andes namn.
- Snabba dig! - Kom igen! Kom igen!
- Fånga, Gretchen. - Tack.
Det här är vackert. Skynda er.
- Svartsjuk? - Säkert, Gretchen.
Ellie är svartsjuk!
- Du ser för jävlig ut. - Hur mår du, Gretchen?
Jag kan inte fatta det.
- Jag undrade om du skulle komma. - Var skulle jag annars vara?
Kom igen. Barb och Gerry har bokat salen. Alla har gjort smörgåsar.
Var försiktig, Lachie!
- Luke sa att du hade barn. - Gjorde han?
Stackaren. Han går i samma klass som Billy.
Jag vet inte hur man ska förklara för ett barn hur...
- Sa Luke något till dig? - Nej.
Jag skulle ha ringt honom, men jag... Du vet.
Du behöver inte ursäkta dig. Vi känner alla skuld.
Jag sätter dem här borta.
Vi vill tacka er för att ni kom hit i dag-
-för att visa er vördnad för Karen och Billy.
Det som har hänt är hemskt, men vi hoppas att ni till slut-
-kan minnas Luke som han var förut.
Han var en vän för många av er.
- Och han älskade sin familj. - Ja. Tills han slaktade dem.
Inte i dag.
Jag kom hit för att dricka för barnet och för Karen.
- Inte för att fira en mördare. - Håll tyst, Grant. Inte nu. Aldrig.
- Hej! - Kallar du det att springa?
- Kom igen! - Aaron.
Kom igen, killar!
- Gretchen. Ellie. - Varför tog det så lång tid?
Vänta där, Mal.
- Ellie? - Nej!
Det här är Charlotte. Hon kämpar med ersättningen.
Hon är så rastlös. - Inte sant, älskling? Så där ja.
Gerry säger att jag slösar vatten på rosorna.
Det är bara en hink efter duschen. De lever än.
- Hej, Gerry. - Aaron.
Sätt dig.
Hur hanterar ni det här?
Tack för att du frågar. De flesta som kommer hit-
-kan inte ens se oss i ögonen.
Luke är inte skyldig. Du vet att han inte skulle göra det här.
Han skulle inte göra så mot sig själv, och inte mot den underbara familjen.
Och det är därför vi har...
Vi har undrat om du vill hjälpa oss.
Barb har en teori.
När Luke fick gården trodde vi att vi hjälpte honom.
Men under de senaste veckorna har jag tänkt...
Den svåra torkan har gjort alla desperata. Veteskörden är förstörd.
Om han var tvungen att låna pengar och inte kunde betala tillbaka till dem-
-kan de ha kommit till gården...
Om ni är bekymrade över utredningen kan jag koppla ihop er med några personer.
- Nej. Vi såg dig på nyheterna. - Pemberley-fallet.
Vi följde det, och du fick tillbaka pengarna.
Luke var stolt över att du var hans vän.
Vill du se på räkenskaperna?
- Det är olagligt för mig att... - Du ska titta.
För Barbs skull.
Du ljög på den tiden, Aaron.
Luke ljög också. Det har jag alltid vetat.
Dagen då den stackars flickan drunknade såg jag Luke komma tillbaka från floden.
Inte vid fältet där ni sa att ni var.
- Vi sköt kaniner. - Skitsnack!
Jag älskade min son.
Men om han gjorde det här nu-
-kunde han ha gjort det då? Mot Ellie?
Kanske om någon av oss hade sagt sanningen då...
- Då kanske... - Jag ska titta på räkenskaperna...
men sen ger jag mig av.
Ellie!
Luke...
Nej!
Luke! Släpp henne! Vad gör du? Luke, hon kan inte andas! Släpp henne!
- Vad är det för fel på dig? - Förlåt.
- Man måste stanna två nätter här. - Jag stannar bara en natt, så...
Okej.
- Tack. - Jag har starköl eller mellanöl.
Jag har slut på mellanöl.
Underbart!
Jag har tur!
Hur är det?
Du har inte förändrats alls, va?
Jag har sett ditt ansikte i mina drömmar hur länge som helst.
Inte sant, farbror Mal? Se vem som är här.
Varför är du tillbaka, Falk? Jag trodde du fick budskapet.
Tog du med dig ungen?
Din jäkla son, är han också tillbaka?
Sätt dig. Det här är sonen. Sätt dig.
Ingen fara.
Du har gjort honom upprörd.
Han tror att du är din idiot till pappa.
- Det är okej, mr Deacon. - Jaså, Falk? Är allt okej?
Jag fick aldrig chansen att säga det på den tiden, men jag beklagar er förlust.
- Jag är beklagar det med Ellie. - Du kan dra åt helvete.
Ska jag hjälpa dig med det?
Det är grejen med en offentlig bar, Grant.
Vem som helst kan dricka här, både han och du.
Problemet är inte att han är i baren, utan att han är i Kiewarra.
Försök fatta det här. Säg det till din pojke.
Det finns inget här för dig, förutom en massa människor-
-som kommer ihåg vad din son gjorde mot min dotter.
Slappna av, Gretch. Jag skämtade. Jag skulle inte dränka henne.
- Du kunde ha dödat henne. - Okej. Förlåt så jävla mycket!
Förlåt, Ellie! Förlåt!
Lugn. Lugn.
Menar du allvar? Kallade du mig tråkig?
- Ja. - Du var inte rolig.
Idiot.
Ellie? Vi sticker härifrån.
- Sluta! - Kom igen!
Vad är det för fel på dig?
Var är den skitiga grisen?
Du är körd! Var är du? Är du där uppe, snuten?
Vakna, snuten!
Vakna, din stinkande gris!
Varför är du tillbaka i vår stad, grabben?
Vakna! Du är en jävla mördare! Så är det!
Just det!
Du är en mördare och en jävla lögnare!
Hej, det är Aaron. Jag behöver lite mer tid här ute.
Begravningen var hemsk, om jag ska vara ärlig.
Jag ska stanna kvar och hjälpa familjen med några saker.
Jag vet inte hur lång tid det tar, men minst en dag.
Jag tar några sjukdagar. Okej. Tack.
- Hej. - Läget? Kan jag hjälpa dig?
- Aaron Falk. Vän till familjen Hadler. - Okej. Greg Raco. Polisinspektör.
Gerry sa att du skulle titta förbi. Federala polisen, va?
- Det måste vara viktigt. - Jag är här privat.
- Jag ska kolla bokföringen. - Det är deras hus nu.
- Jag ska visa dig. - Jättebra.
- Hittade du dem? Liken? - Ja.
Karen var där. Hon verkar ha träffat på Luke vid ytterdörren.
Jag vet inte. Möter din fru dig när du kommer hem?
Jag är inte gift.
Ja, det har stört mig lite grann.
Var hittade du pojken?
Här inne.
Jag hittade Charlotte här inne, om du vill se.
- Här? - Nej, det andra.
Hon skrek nästan sönder lungorna.
Så att hon nästan torkade ut.
Det är åtta steg.
Han skulle fortfarande vara hög på adrenalin.
Åtta steg då han kunde ändra sig och inte skjuta babyn.
Bebisar kanske inte är bra vittnen. Vad tror du?
Jag vet inte.
Du kände väl honom? Vad tror du?
Var det första gången du var först på en brottsplats?
- Ja. - Har du pratat med någon?
Ja, nere i Ballarat. Jag träffade läkaren.
Det hjälpte inte.
- Du måste fortsätta gå dit. - Ja, jag vet.
- Tak för att du visade mig runt. - Inga problem.
- Det var en fin ceremoni. - Vi behövde den.
Trädet är utom räddning. Vad ska vi säga till barnen när det dör?
Där är det. Hon jobbade här.
Skötte hon bokföringen?
Ja, i huvudsak. Bara två dagar i veckan.
Fanns det problem som du kände till?
Det är inget som jag inte redan har berättat för de andra poliserna.
Hon gjorde några fel i bokföringen. Inget allvarligt.
Men vi pratade, och hon var upprörd angående sin man.
- Sa hon varför hon var upprörd? - Bara lite vagt.
Pengar. Alla här är bekymrade över pengar.
Verkade hon vara rädd för honom? För Luke?
Jag menar... Jag trodde inte det.
Jag lyssnade väl inte tillräckligt noga. Jag missade ju tecknen.
Tja...
- Tack. - Ingen fara.
Jag vet inte om du skulle vilja föreläsa om din karriär.
Barnen skulle älska det. Vi kan alla behöva lite inspiration.
- Tack för att du tog dig tid. - Ingen fara.
Gretchen.
- Hej. - Hej.
Jag trodde du ville ge dig av snabbt.
- Jag ville se var Karen jobbade. - Här är det. Mycket glamouröst.
- Hurdan var hon? - Yngre.
Nej, hon var en bra person.
- Familjen Hadler bad mig stanna. - Självklart.
Barb kommer aldrig acceptera att hon...
kvinnoorganisation CWA:s drottning, uppfostrade en...
Minns du oss här inne? Tredje klass. Miss Massey.
Ja. Hon tog min blockflöjt.
- Du kissade på min bok. - Det gjorde jag inte!
Jo! De lät dig inte gå på toaletten.
Du kunde inte hålla dig. Sen kom Luke och gjorde dig sällskap.
Solidaritet.
Om du ska stanna kvar måste du äta.
- I kväll? - Har du en annan dejt?
Det är här uppe.
Hej där, stenträdet. Berätta dina hemligheter för mig.
Så vackert det är.
Jag kommer upp hit för att komma bort från allting.
Kan du hjälpa mig med det här?
- Fan! Aaron! - Helvete!
Det hade varit förlorat där inne för evigt. Här. Här.
Det var min mammas.
- Saknar du henne? - Saknar du din?
Förlåt mig.
- Förlåt. - Sluta säg det.
Ellie?
Du var bra.
- Hej. - Hej.
- Hittade du något? - Nej. Jag undrar en sak.
Vad letade du efter i skjulet när jag kom dit i morse?
Det är bara...
Kulorna matchar inte.
De tre skotten sköts med Remington. De är blåa.
Men på egendomen hittade jag bara Winchester.
De tomhylsorna är röda.
Jag letar fortfarande, men...
Luke och jag brukade fiska här. Se på det nu.
Kriminalarna säger att Luke körde till sitt hus kl. 16.30.
Han dödade sin familj. Sen åkte han hit och tog livet av sig.
Jag hade inte valt den här platsen för den sista vilan.
Det finns tre egendomar runt den här sjön.
Lukes familjs, Mal Deacons och Grant Dows.
Vem sköter Murray-egendomen nu för tiden?
Det är Jamie Sullivan. Han bor med sin farmor.
Jamie Sullivan var med Luke eftermiddagen då han dog.
De sköt kaniner. Han fick komma till stationen några gånger. Vad är det?
- Sa han att han sköt kaniner? - Ja. Varför undrar du?
- Vem är det här? - Hej.
Lugn, farmor. De är poliser, men de ska inte stanna.
Jag har gjort chokladkaka? Vill ni ha lite?
- Min fru låter mig inte äta socker. - Vi tar gärna lite. Tack.
- Får vi titta på ditt gevär? - Javisst, inga problem.
- Gäller det Luke Hadler? - Vi försöker knyta ihop några saker.
Stackars Barb och Gerry.
Hälsa dem så mycket. Jag ville gå på begravningen-
-men Jamie vill inte att jag kör.
Tack.
Vad använder du det till?
Kaniner, kängurur.
Jag har bett honom skjuta mig, men min sonson är en känslig själ.
Kaninerna gav sig på rapsen, så jag bad Luke hjälpa mig.
Hade du ammunition? Vilken sort?
Jag vet inte. Winchester, Remington. Det som är billigt.
- Varför? - Tog Luke med egen ammunition?
Mina kaniner, mina kulor. Så tänker jag.
- Hur verkade han den dagen? - Bra. Som vanligt.
- Hur länge var han här? - Två öl, kanske.
- Han gick cirka 16.15. - Gick du ut efter det?
Nej. Jag stannade här och drack en kopp te med farmor.
Sa han något om sin familj?
- "Jäkla kvinnor." - "Jäkla kvinnor"?
Vad menade han?
Jag frågade om Karen, och han sa:
"Jäkla kvinnor, de tjatar alltid om någonting."
Sen sköt han en kanin till. Sen åkte han hem och sköt henne och barnet.
- Vi ses. - Tack.
- Hej. - Hej.
Hej. Jag såg dig på begravningen. Stannar du kvar?
- Ja. - Jag stänger nu. Vill du ha något?
Nej, jag bara...
Min pappa jobbade här när jag var barn, så jag mindes bara lite.
- Falk? - Ja. Aaron.
- Dr Leigh. Chris Leigh. - Så du kände familjen Hadler?
- Ja, man känner alla i det här jobbet. - Ibland lite för bra, kan jag tänka.
Jag undrade, när det gäller Luke-
-fanns det några tydliga tecken på att något var fel?
- Med Karen. Blåmärken eller något? - Du vet att jag inte kan berätta det.
- Välkommen hem. - Tack.
- Billy! - Jag kan väl stanna en natt till?
- Vi har fullbokat. Helt fullt. - Tack.
God natt.
- Hej. Hur mår du? - Bra.
- Den är fin. - Jag ville köpa lokalt.
Den passar dig. Jag kan se att den funkar när du sippar på en espresso martini.
- Du har fått fel bild av mitt liv. - Jaså? Bra.
- Tack. - Tack.
- Skål. Trevligt att ses. - Ja.
Det är väl ingen chock att alla här vet att du öppnar utredningen igen.
De flesta tycker att du av alla människor borde sköta ditt.
Säg nu. Är du övertygad om att han gjorde det? Inte minsta tvivel?
Vanliga saker inträffar som vanligt, va?
Jag är inte kriminalare, men...
- Hej. - Vad vill ni ha?
- Kan vi dela Fiskarkorgen? - Ja. Bra val.
- Vi är långt från havet. - Tyst, du kommer att älska den.
- Ta några extra kräftor. - Tack, Kelly.
- Var han någonsin våldsam mot dig? - Luke? Nej.
- Han var ett rövhål, men... - Gav ni det en chans? Av och på?
Ja, jag menar...
Det var lite jobbigt efter Ellie och när du gav dig av...
Vi klamrade oss fast vid varandra.
Vi var bara fyra dumma ungdomar.
- Vad tror du hände med Ellie? - Kan vi inte bara sitta och dricka...
På den tiden sa du aldrig vad du trodde.
Jag tror att hon tog livet av sig. Jag tror att Luke fick en knäpp.
Jag tror... Jag tror att hon var ett barn som behövde stöd.
Jag menar... Allt som pågick där hemma.
- Som vad då? - Hur hon hatade sin pappa.
När hennes mamma gav sig av skulle folk ha ställt upp.
Alla tittade bort, precis som nu. Vi är bra på det.
De kände säkert skuld. Men folk gillar inte att känna skuld, så...
De hittar ett brev med ditt namn på, så är det klart.
De kan skylla på dig i resten av sina liv. Det är enklare.
Hej! Vad händer här?
Ska ni gå upp och ha en snabbis?
Var försiktig, Gretch. Kvinnor som är nära honom dör ofta.
- Tack, Grant. Bra att du har min rygg. - Jag har din rygg. Framsidan också.
Du är verkligen snygg i kväll.
Det är en vacker klänning.
Är den för honom? - Hoppas du uppskattar den, Falk.
- Kan jag hjälpa dig med nåt? - Det kan du faktiskt.
Stick tillbaka dit där du kom ifrån.
Det som hände här har inget med dig att göra. Inget.
- Vi ses, Gretch. Ha det så bra. - Kom nu, Grant.
Eldsvådor runt Karoonda.
Vi har väntat så länge på regn.
Jag ska nog gå.
Om du säger det, så.
Jag kommer att hoppa en dag. Bara hoppa.
När jag är skitgammal. Varför inte?
Hallå?
Barb? Gerry?
Barb?
Hej, raring.
Ingen hemlighet går säker i en ordentlig städning.
Billy var tydligen lika dålig på att stava som sin pappa.
Aaron... Vad ska jag göra med alla deras saker?
- Kan ni inte låta det vara lite? - Gerry vill att vi tar itu med det nu.
Det här är biblioteksböcker. Hur försenade är de?
Jag kan lämna tillbaka dem. Oroa dig inte. Det är okej.
- Vet ni vad ni ska göra med gården? - Har ni hittat något?
Var gården motivet?
- Troligen inte. - Hur är det med ekonomin?
Det fattas ingenting.
Men du är kvar här.
- Tittade du på bokföringen? - Ja.
Det fanns ingenting. Jag beklagar.
Med Luke här tänkte jag att vi kunde ha haft gården kvar lite längre.
Det blir stora maskiner från och med nu.
Fjärrstyrda. GPS.
Gårdar utan människor.
Föreställ dig det.
Inget behov av städer. Inget behov av någon av oss.
- Kan du hjälpa mig med det där? - Javisst.
Mamma sjöng den för mig. Om och om igen.
Lite sentimental för mig.
Jag ska gå och pissa. Skål.
- Helvete! - Luke? Luke!
- Han fejkar det. - Lugna dig, Gretch.
Ni tog god tid på er.
- Du är ett rövhål. - Jävla idiot!
Dra åt helvete, Luke!
- Verkligen? - Va?
Ni får mig att må illa.
- Det är äckligt hur ni fjäskar för honom. - Vad är det, Ellie?
- Vi kan väl... - Jag frågar som vän.
Gretch säger också det. Du varken dricker eller skrattar längre.
Okej. Jag ska gå.
Helvete. - Ellie! Ellie. Förlåt. Kom tillbaka. Ellie! Ellie...
Jeremy!
Kom igen, Jeremy!
Pemberley Holdings ska betala tillbaka till låginkomstfamiljer
Grant?
- Du har aldrig träffat Karen Hadler. - Nej.
Varför hade hon en artikel om dig?
- Ingen aning. - Så där ja. Upp med den högre.
Det blir bra. Bra jobbat.
Se vilka som är här. Det är grisarna.
Söker ni jobb, killar?
Här får ni inget jobb. Man får inte vara en idiot här.
Hur skulle du beskriva din relation till Karen Hadler?
Onani.
- Tyckte du att hon var attraktiv? - Hon såg okej ut, för den här stan.
- Ja. - När talade du senast med henne?
Jag vet inte.
En vecka innan hon dog? Den 19 februari.
Måste jag stanna kvar här?
Hur kan den här idioten få förhöra mig? Ska du bara sitta där?
Du kanske kan berätta för oss varför ditt namn, Grant-
-skrevs av Karen Hadler samma vecka som hon dog.
- Ni binder inte mig vid det här. - Binder vad då?
Om Luke Hadler vill skjuta sin familj är det hans ensak.
Det här har inget med mig att göra. Ingenting.
- Var var du den eftermiddagen? - Läs polisrapporten.
Jag har läst den. Det står att du jobbade ute på Eastway-
-med dina kompisar. Står du fast vid det?
Vi var där hela dagen. Sen var vi på puben.
Fråga dem. Du har frågat dem. Fråga dem.
Du jobbar hårt, inte sant? På din farbrors gård.
Planerar du att sälja den när han är död?
- Det har inte ni med att göra. - Och Lukes gård, då?
Jag hör att den snart ska säljas.
- Du försöker köpa Jamie Sullivans. - Tre egendomar, sida vid sida.
De låter mer attraktivt för potentiella investerare. Vad tycker du?
Dra åt helvete, båda två.
- Grant... - Säg inte mitt namn som om du känner mig.
Du har aldrig känt mig! Säg inte mitt namn på det sättet.
Vi ska kolla hur du rörde dig den dagen och det du har sagt.
Du kanske har några kompisar som backar dig, men alibin?
Om man pressar dem tillräckligt hårt börjar de snacka.
Som ditt?
Vad var det för alibi som du och Luke hittade på då?
Att ni sköt kaniner?
Övervakningsfilmer. Jag vill se dem.
- Dow ljuger. Jag vill pröva hans alibi. - Vi tog dem, allihop.
Jamie Sullivan också. Han var inte med sin farmor. Han ljuger.
Det sitter en vid puben och en ovanför apoteket.
Två vid bensinstationen och två vid skolan.
Börja där. Börja med skolan.
Skolan. Slutet på dagen.
Där är Karen Hadler.
Det är bara två timmar innan hon...
- Ser hon ut att kämpa? - Jag vet inte.
Sen ingenting på ett tag.
En timme. Två timmar.
Där är rektor Whitlam. Han vet. Vi ringde honom.
Det är allt.
Tack. - Det är Lukes bil. Jag hittade den vid den uttorkade sjön.
- Ellie! Kan vi prata om i går kväll? - Det finns inget att prata om.
- Jag vill hjälpa dig. - Jag behöver inte din hjälp.
Vill du hjälpa mig ta hem den här?
Jag kan inte.
Ingen fara.
Hej då.
Möt mig vid floden. Aaron.
Ellie!
- Allt väl? - Ja.
Herregud.
Okej, kan ni ge oss lite utrymme, tack?
- Såg någon något? - Nej, jag såg ingenting.
Ingen. Okej. - Jim?
MÖRDARE
Det här blir bra. Okej, vänta här.
- Vi ser till att de tas ner. - Är han här inne?
Gå inte in där. Jag pratar med honom.
Kom och ta ett glas hemma hos mig. Vi tvättar av din bil.
Okej?
Walt, John. Kan ni ta ner dem?
Ellie?
- Fint ställe. - Ja.
Förorten på landet. Det sämsta av två världar.
Har du den? Så där ja.
- Varsågod. - Tack.
- Skål. - Tack.
- Tack för all hjälp med det också. - Ingen fara. Det gör jag så gärna.
Jag vet inte vad jag hade gjort utan ditt smutsiga vatten.
Jag tänkte att du ville höra hennes röst.
Hej, Sandra, det är Karen. Ledsen att jag gör så här-
-men Billy kan inte komma över i eftermiddag.
Han mår dåligt. Det är bättre om han kommer direkt hem, okej?
Jag beklagar att det är så kort varsel. Okej. Hej då.
Så att du vet att hon var en riktig person.
- Ringde du henne? - Ärligt talat?
Jag blev irriterad. Vi hade planer och...
Älskling. Älskling.
Hur skulle du kunna veta att det skulle sluta så? Ingen av oss visste.
Förlåt. Hon var trevlig.
Välkomnande, vilket...
Det är väl ovanligt här?
Alla älskade henne.
Tänk vad det odjuret gjorde mot Karen och henne lille pojke.
Aaron var kompis med Luke Hadler när de var barn, så...
Han kanske var annorlunda på den tiden.
Kan du föreställa dig hur Karens och Billys sista ögonblick måste ha varit?
Kan du?
Ja...
Förlåt.
- Får jag visa en sak? - Javisst.
Jag hittade den här.
- Skolarkivet. Du och din pappa. - Det är fantastiskt.
Du, jag...
Du får ursäkta Sandy.
Hon är anledningen till att jag tog jobbet.
Vi hade inbrott.
Det var i Melbourne.
Flickorna var ute, som tur var, men jag blev hotad med kniv.
- Herregud. - Det var några pundare.
De tömde kassaskåpet.
- Alla Sandys smycken. - Fick polisen tag i dem?
De fick aldrig tag på dem och...
- Hon har varit rädd sen dess. - Självklart.
Det var nog att de bröt sig in.
Jag vet inte. Det känns som...
Det känns som om hon glider i väg från mig.
- Hur som helst... En öl till? - Javisst.
Hej. Har du sett Aaron? Nej.
Vet du vart han tog vägen efter skolan? Han brukar komma hem direkt.
- Hej, pappa. - Var har du varit?
De säger att de har hittat en kropp i floden. En tonåring.
Jag trodde att det var du.
Aaron. Aaron!
Upp på flodbanken, allesamman.
Backa, Mal.
- Min flicka! - Ellie?
Min flicka!
Jag kämpade med det här.
- Tänk om jag fick... - Jag säger att hon kan ta ett.
- Bara ett, jag vet. - Hur långt är det kvar?
- Fyra veckor, förhoppningsvis. - Babyn ska vända sig.
Eller inte. Hon kan vara envis, som sin pappa.
Är du snäll och sätter in efterrätten i ugnen? Tack.
- Inget socker för mig, tack. - Har du gnällt om dieten?
- Nej. - Jag hoppas inte det.
Han har ätit ett paket chokladkakor varje kväll.
Det är han som får graviddiabetes.
Du har varit hjälpsam. Han är nog lite kär i dig.
Han är duktig. Han är hängiven och noggrann.
Han har stor tillit. Det är ovanligt i hans jobb-
-men han har velat göra det här sen han var barn. Jag har stöttat honom.
- Du flyttade ända ut hit. - Ja.
Det vore hemskt om någon utnyttjade honom för sin egen vinning.
- Har du hört historier om mig? - Jag har hört en del.
Ärligt?
Precis som din man vill jag bara veta om Luke Hadler mördade sin familj.
- Nej! Grillar hon dig? Hon gör det. - Ja!
Jag vill inte att du och en främling ska jaga en seriemördare.
- Det är mitt jobb att jaga... - Han har inte sovit sen han hittade dem.
Inte okej.
Det finns inget att oroa sig för.
- Lovar du? - Jag ger dig mitt ord.
Bra.
Aaron, vi har problem.
De hittade lappen du gav Ellie. De tror att det är du.
- Bad du henne komma till floden? - Ja, men hon kom aldrig.
De kommer aldrig att tro på dig. Lyssnar du på mig? Jag hjälper dig.
Om någon frågar, kom hon aldrig dit, så vi sköt kaniner i stället.
Vid paddockerna vid Cooran Road. Vi sköt en eller två.
- Nej, två. Säg två, okej? - Okej. Två.
Okej. Glöm inte det. Vi var tillsammans.
Säg det.
Jag var med Luke Hadler. Vi sköt kaniner.
Ute på Cooran Road-paddockerna.
Är du säker på att du inte vet var han var efter skolan?
Ingen aning.
Jag sköt kaniner.
- Var? - Cooran Road-paddockerna.
- Själv eller... - Nej, jag var med Luke Hadler.
- Bara du och Luke? - Ja, bara jag och Luke.
- Stanna, din idiot! - Ja!
Kom här!
Lugna dig! Sätt dig!
- Få din farmor att säga det. - Håll käften!
Håll tyst, okej? Det ligger i ditt intresse att hålla käften, Grant.
Bara stanna där.
- Herregud. - Hur gick det?
- Fel plats, fel tidpunkt. - Vad fan hände här?
Dow verkar tro att enda anledningen att han är intressant i Hadler-fallet-
-är för att Jamie har sagt att han vill köpa egendomen.
Om vi stör dig behöver du bara förklara för mig-
-varför Karen skrev ditt namn på ett papper en vecka innan hon blev mördad.
- Hur fan ska jag veta det? - Ge mig dina nycklar.
- Huset är fem kilometer bort. - Det är bra för din kondition.
Idiot.
Du följer med mig. - Kan inte ni bara gå hem?
- Herregud! - Bra jobbat, dumhuvud!
Det låter rimligt. Hör ni!
Herregud.
- Rolig kväll? - Ja.
Det ordnar sig.
Får jag prata med dig ett ögonblick? - Du stannar här.
Jamie filmades när han körde förbi här samma dag som familjen Hadler mördades.
Han ljög för oss. Han sa att han var hemma.
Det här är din chans att berätta sanningen för oss.
Jag ville säga något med en gång. Jamie är en jävla idiot.
Jag sa till honom att han hade... Jag antar att han fick panik.
Var han här?
Dagen då familjen Hadler mördades opererade jag till kl. 16.
Han skickade ett meddelande. Jag bad honom komma över.
Det vanliga arrangemanget.
Han kom hit, vi pratade, tog en drink och gick och lade oss.
Hindra en utredning, ljuga för en polis? Jag bryr mig inte om vem du ligger med.
Vi behövde sanningen, och du slösade med vår tid.
Tror du att du ska få fram sanningen i en sån här stad?
Ursäkta?
När man har ljugit om något under så lång tid-
-då blir det helt naturligt.
Falk, du är en mördare!
Stanna där.
Pappa. Låt mig bara stanna kvar till begravningen.
Ska du åka? Vi måste begrava henne.
- Jag kommer tillbaka. - Du lovade.
Säg farväl till Luke från mig.
ELEANOR DEACON ALLTID HÅGKOMMEN
18 JULI 1973 - 1 MARS 1991
Rör inte. Jag är här en gång i veckan och håller rent.
- Håll tassarna borta från henne. - Jag skulle ändå gå.
Hej! Hör du!
Du är ungen, inte sant?
Falk-ungen. Inte pappan.
Ja, jag är ungen.
Vet du att din pappa bönade och bad?
Han ville att jag skulle be alla i stan lugna sig tills polisen var klar.
Som om han betydde något för mig.
Det måste vara hemskt när ens pappa tror så lite om en.
Din pappa kanske var en fegis, men han var inte dum.
Han hade inte trott på historien som du och Hadler-ungen ljög ihop.
Varför har du alltid trott att Luke och jag inte var tillsammans?
Vad vet du, Mel?
Jag vet att jag älskade min dotter.
Pappa.
- Stanna i bilen. - Varför har du stannat?
- Du skulle fortsatt. - Du vann. Vi åker!
Bra! Du behöver inte stanna. Kör vidare.
Allt du har gjort mot oss. Min son hade inget med det att göra.
- Det vet inte du. - De var vänner! Det här är vårt hem!
- Dra åt helvete! - Jag kan slå ner dig.
Jag ska fråga dig en gång, och aldrig igen.
Berätta sanningen för mig.
Hade du något att göra med den flickans död?
Nej. Nej, pappa. Herregud.
Jag fattar inte att du ens kan fråga mig det.
Var du verkligen med Luke?
Se på mig.
Var du verkligen med Luke?
Ja.
- Hej. - Hej.
- Vad gör du här ute? - Jag ville träffa en vänlig själ.
Vilken fin mark du har. Mycket imponerande.
Tack. Du skulle se det när det har regnat.
Jag ska skjuta några till innan jag ger mig för i dag, om det är okej?
- Behöver du något för öronen? - Nej.
Kaninerna är där borta. Peka när du ser en.
Där är en.
Vill du prova?
- Javisst. - Behöver polismannen en lektion?
Nej, jag klarar mig.
Vad är det? Den är precis där.
Rimligt.
Du vet väl att jag måste skjuta den ändå? Jag kan inte ha dem på min mark.
- Lachie! - Ja, mamma! Jag är nästan klar!
- Du får ursäkta stöket. - Du skulle se min hem.
Vad är allt det här?
Ansökningar för bidrag till skolan. De är en mardröm.
- Är det Karens handstil? - Ja.
Det gäller anslaget från Crossley-stiftelsen.
- Vi ska se om vi kommer längre i år. - Gör du det?
Ja. Ansökningen knäcker mig.
Kanske en märklig fråga, men nämnde Karen någonsin mig?
- Nej, jag tror inte det. Varför? - Jag undrade bara om mitt namn nämndes.
Kom du och hälsade på mig för att fråga om Karen?
Hör du! Kom tillbaka!
Kram! Okej.
Jag vill att ska träffa någon. Min äldsta vän, Aaron.
- Hej. Hur är det? - Bra.
- Det låter bra. - Okej. Var nu snäll.
- Det ska jag vara! - Älskar dig!
- Vi ses! - Tack, Andrea.
Han ska sova över. Perfekt timing, för en gångs skull.
Ska du stanna tills det är löst?
Varför är du fortfarande kvar?
Okej...
- Jobbvana. - Nej, du var alltid tyst.
Men du såg alltid allting.
Herregud. Jag minns precis en sak. Kom och titta på det här.
- Nej... - Jo!
Nu kommer det.
Vad har vi här i?
Gymnastikpris. Se upp!
Se på Ellie.
- Svara inte. - Jag måste. Det kanske är Lachie.
Det är det. Vänta. Förlåt. Jag är strax tillbaka.
Hej. Andrea.
Är allt som det ska?
Okej. Kan jag få prata med honom? Ja.
Hej. Hur mår du?
Okej, okej.
Ska du se hur du mår efter middagen?
Okej.
Okej. Jag älskar dig.
Tack, Andrea. Tack.
Ja, ingen fara. Okej. Tack för att du ringde. Hej då.
Han har lite hemlängtan.
Vet Gerry och Barb?
Vet vad? Det finns inget att veta.
Visste Karen?
Nej. Jag sa att Lachies pappa inte är här. Luke är en gammal vän.
Han kom hit för att umgås med Lachie då och då.
Luke är inte Lachies pappa.
- Vad står det på födelseattesten? - Va?
Det står ingenting. Inte för att du har med det att göra.
Vad är det?
Har du ett foto på Lachies pappa?
Finns det ett foto som du kan visa mig?
Vi låg med varandra två gånger. Vi tog ingen jävla selfie.
Varför skulle jag ljuga?
- För att Luke bad dig göra det. - Vad frågar du mig egentligen?
Jag måste fråga.
Fråga då.
Fråga!
Tre personer är döda, så jag hoppas, för Lachies skull-
-att din lögn om relationen med Luke är det värsta du har gjort.
Ut.
Ut ur mitt hus.
Stick för helvete.
Sandra. Allt väl?
Jag letar bara efter Scott.
Han sa att han kanske skulle ta ett glas.
- Det är sent. Han är nog på väg hem. - Ja, det är han nog.
- Det börjar nog bli för mycket för honom. - Sandra?
Hur mår du? Är allt som det ska?
Ibland tror jag att jag ser människor utanför huset.
Som bevakar oss. Min fantasi.
- Jag blir nervös. - Varför bevakar de er?
- I Melbourne var det... - Där är du ju, älskling.
Du gav mig nästan en hjärtattack. Allt väl?
- Jag trodde att du var här. - Jag har letat överallt efter dig.
Kom så åker vi hem.
- God natt. - Tack.
- Är Whitlam här varje kväll? - Ja.
Jag vet inte om jag ska sparka ut honom tidigt-
-eller ge honom gratis dricka, så att han spelar mer på de enarmade banditerna.
- Jag antar att du stannar en natt till? - Ja.
Kiewarras svarta hål.
- Herregud! - Mal Deacon har varit på stationen.
- Han påstår att du misshandlade honom. - Jaså?
En gammal man som sörjer vid sin dotters grav.
- Han ljuger. Jag ordnar det. - Nej, det ska du inte göra.
Det är tydligen en kriminalare som rotar i ett fall som bör vara löst.
Lugna dig.
En kriminalare som också har en personlig historia med Ellie Deacons död.
- Jag har inte ljugit om det. - Jag har inte velat fråga.
Så vad är det här? En hämndresa?
Du är besatt av Mal Deacon och Grant Dow.
Det händer mer här än en tjej som dog i en flod för tjugo år sen.
- Dödsfallen har en koppling. - Jag behöver en misstänkt.
Jag jobbar på det.
Jag kan inte göra mitt jobb om lokalinvånarna inte litar på mig.
- Jag behöver bara lite mer tid. - Nej, vi kommer ingenstans.
Att ge dig ett backstagepass var ett nybörjarmisstag.
Du måste åka hem nu, okej?
Jag klarar det här på egen hand.
AVSLAG
Utbildningsstiftelsen Crossleys anslagsprogram
Begärd summa: 70 000 dollar.
- Hej, Rita. Är han här? - Hittade du min...
- Vad gör du här? - Karens lapp.
Det är inget namn. Det handlar om finansiering.
- Kom. - Ja.
Karen bekymrade sig för ett anslag till skolan, inte för Grant Dow.
Eller sin make. Hon berättade det här för Luke och han visade henne artikeln.
- Hon skulle be mig om hjälp. - Vad hittade hon?
Jag tror att Scott Whitlam har spelproblem.
Hon ifrågasatte bara den här.
Hon konfronterade nog honom.
Men vi såg ju att han var på skolan när morden ägde rum.
När såg du honom köra bil senast? Han cyklar ju alltid!
Vi godkände anslaget och förde över 70 000 dollar till ett konto för två månader sen.
- Herregud. - Är du säker att de överfördes?
Vi är helt säkra. Hur ska vi få tillbaka pengarna?
Tack, Helen. Vi tar hand om det.
70 000 dollar och tre döda. Herregud.
Är du här? Det var Helen från utbildningsstiftelsen Crossley.
Kan du ringa upp henne? Hon sa att det var brådskande.
- Jag glömde min laptop hemma. - Ingen fara.
Okej. Bra gjort.
- Var är Scott? - Han skulle ut ett tag.
Är hans dotter kvar i skolan?
- Var är hon? - På tredje raden.
Skulle han lämna stan utan sitt barn?
Spring, spring, spring!
Tomt!
- Fan. Remingtons. - Skogen.
Jag skulle inte.
Hej, Scott. Vad gör du här ute?
Allt väl?
Det är bäst att ni stannar där.
Om den faller till marken, fattar hela skogen eld.
- Lägg ner din pistol. Snut! - Gör det.
Vad du än har gjort... Du vill inte göra det här.
Det är torrt som fnöske här.
- Det väntar på att få brinna. - Jag släpper den.
Skolan är i närheten. Det finns barn där, som din dotter.
- Alla bränns ihjäl. - Jag vet att du älskar din familj.
- Jag har sett dig med dem. - Allt det här var för min familj.
Jag tog med dem hit för att skydda dem.
Men de hittade mig ändå. De kom för att få pengarna jag var skyldig dem.
Jag fick hålla i spikpistolen som de skulle nagla fast min dotter i väggen med.
Förskäraren...
som de skulle skära av hennes hals med.
- Jag hade inget val. - Du behövde pengarna. Till din familj.
Alla kommer att förstå.
Säg till min fru att det inte var meningen att skada pojken.
Nej!
De säger att du räddade staden. Hindrade skolan från att brinna ner.
Du släckte honom med dina händer.
Han klarar sig. Det vet jag.
Scott Whitlam, då?
Oigenkännlig.
De har förflyttat honom till Melbourne.
Han överlever.
Aaron!
Vi har väntat på att du ska vakna. Och inte bara vi.
Jag tror att det spridit sig.
Tack. Tusen tack.
Din pappa skulle vara så stolt över dig.
Han visste vilken man du var.
Tack. Om du går in på Tripadvisor så ge mig en bra recension.
- Fem stjärnor, hela vägen. - Det låter bra.
- Hej. - Hej.
Jag ville komma till sjukhuset, men jag var för arg.
Jag skulle inte ha anklagat dig för mord. Det förstör stämningen.
Jag vet inte. Jag ville döda honom vid flera tillfällen.
Han älskade Karen.
- Jag var aldrig hans förstaval. - Det är hans förlust.
Jag måste berätta en sak för dig innan du åker.
Jag har velat säga det i åratal, okej?
Jag såg henne. När hon gick mot floden.
Jag hade kunnat stoppa henne, men det gjorde jag inte.
Jag gick. Med Luke.
Han var med mig den dagen.
Så jag ljög också.
Vi ses om tjugo år, okej?
Farväl, Ell.
Möt mig vid floden. Aaron.
Ellie?
Han kallade mig för min mammas namn första gången.
"Jag heter Ellie", försökte jag skrika. "Jag heter Ellie."
Han tar det ändå. Mitt namn från mig.
Helvete! Kom, Grant!
Ett slag. Hårt. Jag känner det inte.
Jag känner inte smaken av blod. Kan inte röra mig. Kan inte gråta.
Frusen. 4 grader Celsius.
Min mamma hatade honom också. Hon flydde. Sa att hon skulle hämta mig.
Hopp förklätt till en lögn.
Nu är det min tur att ge mig av.
"Jag dödar henne om jag hittar henne", sa han.
Jag dödar dig också om du försöker fly.
Bara försök. För jag kommer att vara borta.
Långt borta. Ett annat namn.
Ett annat hem, långt härifrån.
Farväl, Ellie Deacon. Dags för ett nytt liv.
Stanna där, Grant.
- Hör du! - Nej! Nej!
Sluta!
Översättning: Magnus Blixtberg