PANÍ HARRISOVÁ JEDE DO PAŘÍŽE
Bacha!
Co mi píšeš, Eddie?
PANÍ ADA HARRISOVÁ, LONDÝN
Dobré, nebo špatné zprávy?
-Dobré ráno, Chandlere. -Dobrý, paní Harrisová. Jak se máte?
-Dneska je můj šťastný den. -Jako každý den.
-Děkuji. -Ano.
Proč je tady volno?
Třeba ti hlídám místo.
Tak se šoupni.
Musím ti něco říct, Vi.
Stala se mi neskutečná věc. Asi je to znamení.
Ado Harrisová, proč ti ten tvůj chlap neposílá normálně dopisy?
Můj Eddie není na psaníčka.
Teda, to je zima!
-Jede něco? -Ne.
Londýn 1957
-Ne? -Můžeme.
Dobré ráno, pane Newcombe. Jste ranní ptáče.
Povinnosti volají, paní Harrisová. Moje neteř Portia.
Moc mě těší.
-Dobré ráno. -Dobrý.
Haló, slečno Penroseová?
Výbuch bomby.
Nejste tady nějak brzo?
Je půl druhé pryč.
Ne.
Do háje, ten konkurz!
Nemám nic na sebe.
Vám přece sluší všechno.
Tady.
Co tohle?
Kam jste mi dala... scénář?
-Momentíček! -Propána.
Tak. Hodně štěstí, děvče.
Děkuju, vy jste prostě anděl. Co bych si bez vás počala?
KRÁLOVA NÁRUČ
Jdeme se bavit!
Teda, není to milá paní H. a její věrná přítelkyně?
Co si dáte, dámy? Měl jsem dobrý týden.
Dva koktejly port lemon. Pro bookmakera je každý týden dobrý.
To je pravda. Dvakrát port lemon!
Děláte mi společnost, takže mám velké štěstí.
Ale jenom na jeden drink, pane Archie.
Tihle dva vycítí, co je člověk zač.
Líbíte se jim, Ado.
Proč vám ještě neutekli, když jsou tak chytří?
Proč jste jí ještě neutekla, když je tak nevrlá?
Seznámily jsme se v továrně. Je to má nejlepší kamarádka.
S Adou je ta potíž, že vždycky mluví pravdu.
-Nedokáže si pomoct. -Tak to je velká potíž.
Užijte si večer, dámy.
Budu vás sledovat.
Válka dávno skončila.
Tvůj Eddie se už nevrátí.
Do toho.
Ano.
Vážená paní Harrisová,
posíláme vám osobní předměty seržanta Edwarda Harrise
nalezené na místě havárie letadla poblíž Varšavy v Polsku.
V důsledku tohoto objevu byl seržant Harris vyhlášen
za padlého v boji
2. března 1944.
Ústřední kancelář RAF vás bude dále kontaktovat.
Ach, Ado.
Je mi to tak líto.
Mělo mi to dojít.
Vrátil by se ke mně, kdyby mohl.
Určitě.
No,
a je to.
Je ze mě svobodná žena.
Lásko moje.
Snad jsi netrpěl.
Chybíš mi.
Ne, večer ano,
ale svatební snídani ne.
Paní Harrisová, máte tam... pro vás...
Ne, to je vydírání. Vysvětlete jim, že si to nemůžeme dovolit.
Samozřejmě že šampaňské!
KOUKNĚTE SE NA ROZTRŽENÝ PŘEHOZ
Já... připomeňte jim, že Charles je poslanec, to snad už něco znamená.
Ano. Nashle!
Ta svatba mě zabije.
Máte děti, paní Harrisová?
Od začátku do konce z vás jenom vysávají peníze.
No ano.
Už jsem musela obětovat i chudáka starého admirála Danta.
Poslala jsem ho do aukce, do teplých krajin.
Příšerný chlap, opravdu.
Když už se tak bavíme, lady Dantová, nemohla byste mi...
Máme tak utažené opasky, že už skoro nemůžeme dýchat.
Božské, že?
Přísahala jsem, že na Avenue Montaigne nevkročím.
Ale když chystám tu svatbu a byla jsem v Paříži...
Jak jsem Úchvatné spatřila, naprosto mě uchvátily.
Za těch 500 liber to stálo.
-500 liber za šaty? -Pst! Lord Dant...
Ano, prožívám teď těžké období,
ale když si je obleču,
nic mě netíží.
Lotte?
Rychle, schovejte je.
Jeho lordstvo je nesmí vidět, dokud ho nezpracuju.
CHRISTIAN DIOR PAŘÍŽ
Úchvatné.
Od Christiana Diora.
Dobrou noc.
Jiholondýnský zpravodaj! Sobotní výsledky!
Fotbalové výsledky!
-Jiholondýnský zpravodaj! -Pardon.
Sobotní výsledky! Fotbalové výsledky!
Jiholondýnský zpravodaj! Sobotní výsledky!
Manchester United dva,
Blackpool dva.
Newcastle pět,
Liverpool tři.
Preston North End dva,
Portsmouth dva.
A nyní k dalšímu sportovnímu zpravodajství.
Ne! Ne!
To můj Eddie.
Můj anděl.
Přišlas o rozum, ženská?
Vyhrála jsem, Vi.
Vyhrála jsem!
Buďte k ní milý, právě vyhrála v sázkách!
Ado.
Co budeš dělat?
Koupím si šaty.
-Nějaké krásné na ples Legie. -Ano!
Šaty od Christiana Diora, z Paříže.
500 liber.
Kolik jsi vyhrála?
ŠATY OD DIORA CÍL 500 £
VÝHRY 150 £
Ještě někdo lístky? Kam jedete?
Jeden lístek, slečno Violet?
Ano. Já naštěstí po nikom uklízet nemusím.
Dobré ráno, pane Newcombe.
Paní Harrisová. Znáte už mou neteř Samanthu?
Ne, ještě jsem neměla tu čest. Pane Newcombe?
Kdybyste věděl o někom, kdo by využil mé služby...
Třeba některá z vašich neteří?
Samantho, paní H. je diskrétnost sama.
A nemáš tušení, jak skvěle umí leštit koule.
Gilesi.
Děkuji.
NENÁPADNÉ SPRÁVKY ODĚVŮ ADA HARRISOVÁ
POŠTA, VÝBĚR ÚSPOR - 78 £
PLYN - 11 A½ D
CESTOVNÍ NÁKLADY + 60 £
-Škoda že vám ten konkurz nevyšel. -Nemá to cenu.
Moc mladá, moc stará, moc vysoká, moc tlustá.
Jste tak akorát.
Je mi 23.
-Pár let a bude po všem. -Máte hromadu času.
Vy si to nedokážete představit, paní Harrisová.
Pořád se strachuju o svůj vzhled.
NENÁPADNÉ SPRÁVKY ODĚVŮ ADA HARRISOVÁ
Popelko, proč sem taháš ty hadry?
Na ten ples půjdu.
Až budu mít šaty.
Hele, jdou sem potíže s velkým „A“.
-Ahoj, Archie. -Ado, tebe zrovna hledám.
-Co pro tebe můžu udělat? -Moc mi nelichoť, mám slabé srdce.
-Ale prosím tě. -Pro Adu nejsi dost dobrý.
To vidím.
Takže, mohla bys mi pomoct? Dohlédneš na Spring a Summer?
Cynthia nemá psy zrovna v lásce.
Jistě.
Díky!
Jsi naprostá hvězda. A ty ujdeš.
Tak, jdeme tancovat! Pěkně zatřes ocáskem, kotě.
Takové my jsme, Vi.
-Neviditelné ženy. -Mluv za sebe.
Mě si všimne každý.
Omlouvám se, milostpaní.
Milostpaní, moje výplata.
Mohla byste mi zaplatit, prosím?
Moc se omlouvám, paní Harrisová. Zapomněla jsem skočit do banky.
Ta svatba je noční můra, každý chce přijet.
No, nevadilo by vám počkat do příštího týdne?
-Víte, celkem to spěchá, protože... -To už je tolik?
Vlastně, paní Harrisová...
-Bohužel vám musím snížit úvazek. -Snížit? Ne, prosím vás...
Všichni teď musíme šetřit. Je mi líto.
Vím, že tam jsi, ženská. Ve tmě a v zimě.
Jsem v pořádku, Vi.
Archie nám sehnal lístky do White City.
Ne, mám hodně šití.
Ne, ale ne, Vi.
Pojďme si trochu užít.
DERBY ANGLICKÝCH CHRTŮ
Dobrý Bože, hele! To je znamení.
Máš nějaký tip?
Ano. Ano, mám!
-S dovolením, prosím. -Ahoj, Ado! Jdeš si vsadit?
Ano.
Co to bude?
100 liber
na číslo šest.
Na výhru.
Stovka? Proboha, Ado, ne, vezmi si to.
Ne. Číslo šest.
Haute Couture, prosím.
Ten pes je vychrtlina. Nevyhrál by ani s raketou u zadku.
Vysvětli jí to, Archie. Úplně jí přeskočilo.
Haute Couture, to je znamení. Co jiného to může být?
Ado, bookmakera dělám už dlouho. Znamení sázky nevyhrává.
Ale dnes večer vyhraje.
Jsou to poctivé peníze. Spočítej je, prosím.
Ano.
Tady.
A jsme tady.
Dobré místo.
Drž mi palce!
Do toho, Haute Couture.
Je v čele!
Poběž!
-Je vpředu! -Do toho!
První je Clever Count, za ním Blue Streak a Stormy Bay.
A podívejte, Haute Couture si právě vzpomněla, proč je tady.
No...
Klobouk dolů.
Zkusilas to.
Zajdu na ošetřovnu, třeba tam budou mít nějaký alkohol.
-Pro mě. -Mělas pravdu, Vi. Tolik peněz.
Můj Eddie by se za mě styděl.
Hned se vrátím.
Je v pořádku mít sny, Ado.
I já jsem přišel do Londýna, abych si je splnil.
Ty jsi stejná.
Jsi snílek. Je to prosté jako facka.
Nech mě být, Vi, nic mi není.
Paní Harrisová? Od pana Edwarda Harrise?
Jde o vašeho manžela.
Posaďte se, prosím.
Seržant Harris byl označen za nezvěstného v boji 19. dubna.
Ano, to mi přišel ten telegram. Den po jeho narozeninách.
Aha, ano.
Tedy...
Teď víme, že let Polo Lima 326 havaroval 2. března 1944,
takže seržantu Harrisovi byla sedm týdnů po smrti vyplácena
částka šest šilinků denně.
Tohle jste mi přišel říct?
Po takové době? Že vám můj Eddie dluží?
V životě nikomu nedlužil ani penny a položil život za krále a vlast!
Vy máte ale drzost!
Přijdete ke mně, pijete můj čaj a očerňujete jeho jméno!
-Kolik chcete? Kolik? Pak můžete jít. -Uchopila jste to za špatný konec.
Opravdu? Já vám řeknu, kam si ten konec máte strčit, panáčku!
Proboha, ne. Já vám chci peníze dát, ne vzít.
Tohle si...
Cože?
Ano. Tak jo.
Už od roku 1944 vám měl chodit vdovský důchod.
Dělá to celkem slušnou sumu, i po malé srážce.
Pokud jste se znovu nevdala.
Ale jděte. Pořád se mohl vrátit, vypadala bych jako blázen.
Takže...
Tak si asi zase sedněte.
A vypijte si ten čaj.
Bez mléka.
V životě nic neprovedla, pane.
Teď trochu bláznila kvůli šatům, ale už ji to přešlo.
Žádné strachy.
-Paní Harrisová? -Snad jsem neukradla korunní klenoty?
-Pořád je trochu praštěná. -Skoro. Jde o tu diamantovou náušnici.
Její majitelka vás chce odměnit za to, že jste čestná občanka.
To ona je, pane, až moc.
-Pojďte na čaj. -Moc rád.
Můžeme uspořádat večírek.
Hej, počkejte na mě! A můžete i otevřít šampaňské.
-Další dobrý den, Archie? -No ano. A ty ho máš taky.
-Novinky se šíří rychle. -Ta tvoje sázka na neschopného psa...
Ne, to už nech. Znovu to neudělám.
Byl u toho můj šéf, tak jsem ty peníze musel vzít, ale 10 liber jsem odložil.
To jsi neměl, mohl jsi z toho mít potíže!
Všechno v pořádku, paní Harrisová?
Pardon, netušil jsem, že máš společnost.
Dobrý den. Co se tady děje?
Proboha. Tak já půjdu.
Ne, Archie! Dáte nám chvilku? Tohle je osobní.
-Nevaří se voda? -Ano.
O co jde? Stalo se něco?
To je na dlouho. Cos mi chtěl říct?
No, ty tvoje peníze jsem vsadil na jistého vítěze. A...
Peníze máš zpátky. I něco navíc.
To ne, Archie, to nemůžu.
Jsou tvoje, vezmi si je.
Já si je nechat nemůžu, ženská. Tamti by mi sebrali licenci. Ber.
Ale zatančíme si na plese Legie.
Děkuju, Archie.
Jsem ti moc vděčná.
Propáníčka.
VDOVSKÁ VÁLEČNÁ PENZE, DIAMANT, PSI - CELKEM; 582 £
Už letíme?
Vážení cestující, bohužel došlo k poruše motoru.
Závadu opravíme, avšak náš let možná nabere zpoždění.
Zpoždění?
Jak dlouhé?
Musím se ještě dneska vrátit.
Teda.
Paříž.
Tak, Paříži, jsem tady.
To je ale dálka.
-Bonjour. -Angličanka?
Co prosím?
Angličanka! Pojďte.
Děkuji.
Přijela jsem si koupit šaty.
-Od Diora. -Diora?
Aha, no jistě.
Je to daleko? Dior?
No... 20 minut.
Ale po lahvi vína i dvě hodiny.
Doprovodím vás tam.
Ráno, ano?
-Máte hlad? -Ne, díky, to nemůžu.
No tak jo.
Božíčku.
Proč je tady všude takový nepořádek?
-Velký šéf podvádí zaměstnance. -Ano.
Takže je konec. Řekli dost.
Mají toho dost.
Popeláři stávkují?
No ano.
Teď celá Paříž smrdí, no jako já.
-Tak prosím, jsme tady. Slavný Dior. -No teda.
Hodně štěstí, paní Angličanko.
Jste vznešená paní.
A nezapomínejte, ve Francii je dělník králem.
-Zdržte je, určitě brzo přijde. -Rozumím.
Slečno Natasho!
S dovolením.
-Slečno! -Nešika.
Jste v pořádku?
André, co to má být? Mohlo se mi něco stát!
-Neublížila jste si? -Ne, promiňte.
-Děkuju. -Určitě?
Slečno?
Slečno!
-Jste v pořádku? -Nesahejte na mě!
VSTUP ZAKÁZÁN POUZE PRO PERSONÁL
Slečno? Haló, slečno!
Slečno! To je vaše.
Zase jste mě zachránila.
Promiňte, jdu děsně pozdě.
-Děkuju. -Hlavně že jste celá.
Pozor, pozor!
Páni.
Promiňte, paní, kde tady máte šaty?
To asi máte špatnou adresu. Zavolám někoho, kdo vás vyprovodí.
Ne, promiňte, hledám šaty. Takové ty za 500 liber.
Prosím, počkejte tamhle, někdo se vám bude věnovat.
Paní hraběnko! Dobrý den, baronko von Tiesenhausen.
Prosím, madam.
Madam Mercierová.
Dobrý den, madam.
Prosím.
Promiňte, já jsem tady byla první, dřív než tihle. Fronta vám nic neříká?
Madam Avallonová! Elegantní, jako vždy.
Mathildo, ty jsi ale vyrostla.
Omlouvám se, nemám ve zvyku dělat rozruch,
ale jsem zvyklá na daleko ochotnější prodavačky.
Prodavačky?
Jak se sem tohle nešťastné stvoření dostalo? Ta ženská je pomatená.
Paní si chce koupit šaty. Nasměruj ji do vhodného obchodu.
Do obchoďáku. Běž.
-Vyprovodím vás ven. -Ne, počkejte! Přijela jsem zdaleka.
Škudlila jsem a drhla podlahy, jen abych si mohla koupit šaty.
Šaty od Christiana Diora nestojí drobné. Okamžitě ji odveďte.
Ano.
Tak jo.
Když si myslíte, že nemám peníze, tak prosím.
To jsou skutečné peníze, madam Colbertová.
Kdyby tohle přinel každý...
Vy jste pan Dior?
Ne, jsem pan Fauvel, účetní. Pomůžu vám s...
Pan Dior dnes předvádí kolekci k 10. výročí.
Tu událost nesmí nic narušit.
Promiňte, madam, ale bylo by mi ctí,
kdybyste mi na přehlídce dělala doprovod.
Prosím.
Děkuji. Půjdeme?
Holky, víte, co se stalo?
Přijela si sem koupit šaty uklízečka z Londýna.
-Uklízečka? -Jo, šaty od Diora!
Přivezla všechny svoje peníze. Madam Colbertová nevěděla, co s ní.
Natasho, musíš ji vidět, je naprosto neskutečná!
Hele!
Dámy.
Děkuji.
Spořila si jenom proto, aby nás mohla vidět!
Tamhle je, vedle markýze de Chassagne.
Vidíte ji?
Co se tady děje?
Do práce!
Šup!
Když vás některé šaty zaujmou, zapíšete si jejich číslo.
Máte krásnou květinu.
To je Louise Odier. Ano, krásná, vhodná vůně.
Vyznáte se v růžích?
Můj manžel Eddie pracoval v Covent Garden, na květinovém trhu.
Pořád domů nosil nějaké kytky. Růže jsou moje oblíbené.
Hledáte šaty pro svou paní?
Šťastná žena.
Moje paní zemřela.
Moc se omlouvám, ta moje pusa nevymáchaná.
Můj Eddie taky.
Ale ano, s chotí jsme sem chodívali.
Rád se dívám na krásné šaty. A na krásné ženy, samozřejmě.
To se mi zdá. Už zase ona!
Madame Colbertová?
Tohle nejde.
Omlouvám se, madam. Najdeme vám vhodné místo.
Ne! Tohle jsou naše obvyklá místa.
Dnes tuto potupu přetrpíme, ale bude to mít dohru.
Mathilde!
Začíná to.
Číslo 1 odpolední kostým.
Číslo 2 Valparaíso
Číslo 3 Tajemství
To je krása.
Číslo 4 Kurtizána.
Číslo 42 Kabaret. Večerní šaty, saténový šifón v barvě šampaň.
Večerní šaty z krémového šifonu.
Vidíte to?
Caracas.
Růžový sen.
Sonet.
Puerto Rico.
Koktejlové šaty z černého saténu s bílými puntíky.
Ty jsou krásné.
Číslo 73 Venuše.
-Jaké je to číslo? -73. Venuše.
-Jaké je to číslo? -89.
Pokušení.
Ano.
Bravo!
-Kdo je ten pán? -Sám mistr, pan Dior.
Jděte!
Vypadá jako můj mlíkař.
Tak hodně štěstí, madam. Snad najdete, co hledáte.
No jo.
Prosím.
Nechcete si ji nechat?
Ano, je... Je krásná, děkuji.
Těšilo mě.
Jako bych tu nebyla.
-Madam? -Ano?
-Vybrala jste si? -Ano. Ehm...
Číslo 89, prosím. Pokušení.
Samozřejmě. Vaše jméno, prosím?
-Harrisová. -Slečno?
Prodavačko! Znáte naši dohodu.
Víte, že máme dohodu.
-Promiňte, madam, omluvte mě. -Ano.
Ano, madam Avallonová, co si přejete?
-Vybrala jsem si. -Výborně, madam Avallonová.
Šaty Pokušení, číslo 89.
Nashle.
Paní Harrisová, je mi líto, ale vyskytl se nám problém.
Zdá se, že Pokušení si žádá madam Avallonová.
Co? Vy je máte jenom jednou?
Madam bohužel trvá na exkluzivitě. Patří mezi naše nejoddanější klienty.
Její manžel je známý jako „Král odpadků“.
Ale bylo by nám líto, kdybyste z Dioru odešla s prázdnou.
A zapsala jste si i číslo 73, Venuše.
Myslela jsem, že nic krásnějšího už neuvidím. Až do Pokušení.
-Skvělý výběr, madam. -Ano. Za kolik jsou?
Venuše je za 600 000 franků.
430 liber.
Zabalte je, spěchám na letadlo. Už tak mám den zpoždění.
-Tyto šaty mít nemůžete. -Snad nejsou už taky zamluvené?
Paní Harrisová, každé šaty šijeme pro konkrétní klientku.
Ano, tohle je haute couture.
Ty šaty samozřejmě ušijeme takové, jaké jste je viděla, ale...
Ušijete je? Jak dlouho to potrvá?
Alespoň dva týdny.
-Alespoň. -Musíte chodit na zkoušky.
Na dva týdny opustit klienty? Dostanu vyhazov a budu na ulici.
Tak rychle na letiště, nesmí vám to uletět.
-Bez šatů? -Promiňte.
Nemůžete někomu zavolat? Aby zatím uklízel za vás?
Možná Vi. Ale ta už si kvůli mně užila dost.
-Navíc nemá telefon. -Pošleme jí telegram.
Ano, přesně tak.
Paní Harrisová, můžeme krejčího a švadleny trochu popohnat.
A paní Vi vás může na týden zastoupit, co?
No...
Jste hodný, ale to nejde. Nemám ani kde spát.
Musím to odmítnout.
Moje sestra odjela. Pokud byste...
souhlasila, můžete spát u mě, v sestřině pokoji.
Vy jste anděl, že?
Bude mi potěšením.
Můžeme vám hned vzít míry. Madam Colbertová?
Salon nemá nic na práci, než se věnovat jejímu přání?
Platí hotově, madam. A v současné době...
Výborně, pane Fauvele. Takže byste se o to postaral?
Pojďte, paní Harrisová, musíme si pospíšit.
Tak běžte. Co tu stojíte?
Bravo, madam.
Prosím, madam.
Takový povyk okolo vás v normálním obchodě nedělají.
Víte, ani tady se takové věci nedějí každý den.
Á, ta dáma, která chce šaty rychle a hned.
Váš plášť, prosím.
Váš kabát, prosím.
-A svetr. -Ano, svetr.
Děkuji vám.
13.
82.
62.
Madam má míry jako modelka.
Spíš jako model kolejiště.
S křivkami.
Děkuji mnohokrát.
Madam?
-Nechcete svézt? -No, to...
-Jestli nevadí. -Vůbec ne.
Jedu k panu Fauvelovi.
ULICE DE CLIGNY 57 PAŘÍŽ 18
Na 18. To je hračka. Pardon za ten nepořádek.
Pan Fauvel je váš přítel?
Ne. Ne, je jenom ruka, která mi podepisuje výplatu.
L'ètre et le néant.
To znamená „Bytí a nicota“.
Taky ráda čtu pikantní detektivky.
Tamhle je Eiffelovka!
No to je nádhera.
Byla jste někdy v Londýně?
Tady je opera.
-Můžu vám vzít kufr? -Zatím je prázdný.
To je výška.
Jeho sestra asi neví, kde je mop.
Smetáček a lopatku někde určitě mají.
To nemusíte, moje milá. Určitě máte lepší zábavu.
Ne, ani ne.
Po přehlídce mám vždycky takový pocit... prázdnoty.
Aha. Tak dobře, děvče.
Aha!
Můžeme začít.
Co se tady stalo?
-Paní Harrisová? -Dobrý večer.
-Slečno? -Umí vzít za práci.
Vám bych práci vždycky našla, kdyby vám modeling nevyšel.
Neskutečně se stydím, že jste viděla, v jakém stavu...
-Neměl jsem čas... -Ne, prosím, to nic.
Můžu?
-Promiňte. -Ne, vy promiňte.
Ne, to já, neměl jsem...
Paní Harrisová uvařila večeři.
Oba vypadáte, že by vám pořádné jídlo prospělo.
Slečna má určitě jiné závazky. Reprezentuje Dior na večírcích.
Jdu na večírek. Později.
Tak šup, ke stolu.
Už se to nese.
Ať vám to nevystydne.
-Dobrou chuť. -Dobrou chuť.
Můj Eddie to měl rád. Se šťávou je ještě lepší.
A jak se to jídlo jmenuje?
Ropucha v díře.
Ropucha v...
V díře.
Máte spoustu knih, pane Fauvele.
Natasha má ráda detektivky, že ano?
Bytí a nicota.
Vy čtete Sartera?
-Mluvme anglicky. -Ano, jistě.
Zaujalo mě, že slečna Natasha čte francouzského filozofa Sartra.
Autor používá příklad číšníka. Je číšník skutečně číšník,
nebo je jenom ztělesněním role číšníka?
A jsem já účetní, nebo je to jenom vnější projekce?
Je slečna Natasha nejkrásnější a nejnádhernější pařížská modelka...
Nebo je za tou fasádou někdo jiný?
Ano.
Je paní Harrisová uklízečka, nebo ji definuje i něco jiného?
-Přesně. -Jsem jenom uklízečka z Battersea.
Ne, jste uklízečka, která sní o nejkrásnějších šatech.
No jo, sny.
Kdo ví, co si Vi pomyslí, až jí přijde ten telegram.
Paní Harrisová?
Klidně si půjčte oblečení mé sestry.
Děkuji, můj milý, ale to ne.
Trvala by na tom.
-Dobrou noc. -Dobrou noc, chlapče, hezké sny.
Narovnejte se, madam.
-Proč se pořád hýbete? -Pardon, omlouvám se.
Pane Carré?
Musíme probrat úpravy pro princeznu Margaret.
Princezna Margaret, tu mám ráda. Má v oku nezbednou jiskru.
Naši význační klienti od nás vyžadují diskrétnost.
-Pojďme, pane Carré. -Pro dnešek je to vše.
Aby se nepřetrhla. Nač ten spěch?
Čím větší klient, tím náročnější. Jejich přání se musí splnit, vždycky.
I když pak musíme začít znovu. A platí až při předání, pokud vůbec.
Musíme platit spoustu lidí.
Látky, stuhy, výšivky, knoflíčky, všechno musí být nejlepší.
Všichni jsou pod tlakem. Pan Fauvel a účtárna.
Madam Colbertová a švadleny. Dokonce i sám pan Dior je pod tlakem.
Tak to chápu, že pana Fauvela potěšila moje kabelka.
Madam, pravdou je, že se obáváme, že Dior takhle nemůže dál fungovat.
Slečno Natasho?
Ano pane. Slečno Natašo!
Okamžitě to opravte...
Je vám dobře?
Vstáváme.
-Volají vás. -Aha.
Omlouvám se.
Jsem jen unavená.
Potřebujete dovolenou. Mně to prospívá už teď.
To by bylo fajn.
-Sama někde u moře. -Kde jste?
Promiňte, musím jít. Děkuju.
Pardon.
Kde je?
Ne, tohle nejde.
Děkuji.
Tak jak jdou zkoušky?
No teda, můj starý přítel, pan Poupě.
Bohužel jsme nebyli řádně představeni. Markýz Hypolite de Chassagne.
Ada Harrisová, vdova z Battersea.
-Kdo je tenhle fešák? -To je Nesquik.
-Plní pan Dior vaše skrytá přání? -Jsou ke mně moc milí.
Louise Odier, zapomněl jsem název.
Chci vám něco ukázat.
Prosím, nezdržím vás dlouho.
Tak jak si užíváte Paříž?
Moje žena květinové trhy zbožňovala.
Chodili jsme sem až do konce. Bude to už sedm let.
Uzdravíme se, ale nezapomeneme.
Až své šaty od Diora ukážete světu,
bude to dokonalé.
Podle mé kamarádky Vi mi přeskočilo.
„K čemu ty šaty chceš, kam je budeš nosit?“
Já naprosto chápu, že toužíte po tak skvělých šatech.
Byť i jen pro potěchu svých očí. Naopak, rozumím vám.
Víte, růže jako tato nebo krásné šaty jako ty vaše
nám připomínají dny plného rozpuku našeho mládí.
Hele, ještě nejsem odepsaná!
-Velice se omlouvám. -Ale ne.
Prosím, vynahradím vám to.
Máte na dnešní večer plány?
-Tady. -Aha, děkuji.
-Šampaňské? -Ano, prosím, kapku.
Děkuji.
-Musíte ochutnat kaviár. -Dobře.
-Na zdraví. -Na zdraví.
-Dobré, že? -Ano.
Páni, ahoj!
Ten kostým snad nikoho neošálí, ne?
Hezká děvčata.
Brzo uvidíte, jak hezká.
Páni, brzděte!
Ty se teda nadřou.
Já se při uklízení aspoň nemusím usmívat a vysvlékat.
-Dobrý večer, paní Harrisová. -Natasho, ahoj.
-Zdravím. -Dobrý večer, slečno.
-Nepřisednete si? -Ano, prosím.
-S kým jste tady? -S investory.
Utekla jsem jenom na chvilku.
Nenechají vás vydechnout. Pracujete ve dne v noci.
Je to můj závazek vůči Dioru.
Dior není jen o šatech.
Je o eleganci, dekadenci a pařížském umění žít.
A vy, slečno Natasho, jste ozdobou diorské koruny.
Radši bych seděla doma s knihou.
To je legrační, že to říkáte. Pan Fauvel si taky doma četl.
Jmenovalo se to...
Nevolník? Tak nějak.
-Nevolnost? -Nevím.
Proč pracuje pro Dior, když zná svět Sartra a intelektu?
No, asi má své důvody.
-Líbí se vám představení? -Ano.
Ta na konci, ta vypadá jako moje teta Tilda.
Zezadu.
No, těšilo mě, ale musím jít.
Děkuji.
Okamžik. Vaše ofina, máte tam mezeru. Tak.
-To je pěkný úlovek. -Ale prosím vás.
Plníte si sny, slečno Harrisová.
Bravo.
Mějte se.
-Hezký večer. -I vám, Natasho.
-Ještě šampaňské? -Jenom kapku, v 9.30 mám zkoušku.
Proboha!
Ježíšmarjá!
Opatrně!
-Kreténe! -Odprejskni, debile!
To ne.
AVALLON, DEMISI!
-Pryč! Pryč s Avallonem! -To snad ne.
Avallone, smraďochu! Avallona do koše!
Promiňte!
Pardon, promiňte.
Moc se omlouvám.
Ne, ne. Tohle nepřichází v úvahu, rozhodně ne.
Ne, prosím, nikdy nechodím pozdě. Vážně, nikdy, promiňte.
Chcete všechno rychle, ale nemáte žádnou úctu.
Ne, tohle nejde.
Prostě nejde.
Odcházím. Skončili jsme.
Ne, prosím, pane Carré! Madam Colbertová, prosím.
Pan Carré nechce dál šít. S tím nic nenadělám.
Ne. Ne, jistě, já...
Ne, já to chápu. Samozřejmě, chápu to.
Dior není jen o šatech, je o...
Je o eleganci a zážitku a tak dál, já vím.
Zjistím, jestli vám můžeme vrátit zálohu.
Ne, já ne...
No, pane Carré?
Já tu zálohu nechci.
Zase šampaňské. Dobře mi tak, když si tak vyhazuju z kopýtka.
Já k vám chovám úctu, ke všem.
To je fuk.
Děkuji ti, děvče.
Bylas ke mně moc milá.
Paní Harrisová, nechcete si prohlédnout ateliéry?
Zdravím, dámy.
V téhle místnosti se stříhá.
Dobrý den.
Šaty s korzetem.
Šaty bez korzetu.
A nakonec zdobení.
Peříčka.
Výšivky.
Stuhy.
Paní Harrisová?
Je vám dobře?
Tady se nešije.
Tady se tvoří měsíční svit.
Jsem v nebi?
Madam Harrisová se ptá, jestli už je v ráji.
Dámy! Rychle do práce!
Pane Diore.
Myslím, že tahle látka by se hodila pro Afroditu.
Ano, barva se mi moc líbí. Ano.
-Mohu to říct panu Carrému? -Zajisté.
Pane Carré, tahle látka je mnohem luxusnější.
Mohli bychom ji použít na...
Našli jsme jaksi společnou řeč.
Je schopná švadlena. Madam Colbertová...
Co je špatného na těch knoflíkách?
Stojím panu Diorovi po boku dnem i nocí už deset let,
od mistrovy první kolekce.
Nejelegantnější ženy světa chodí právě k nám.
Královny, kurtizány,
hubené, tlusté, mladé, staré, ošklivé. Ženy s jakýmsi kouzlem.
Ale teď jste tady vy, paní Harrisová.
Za celé ty roky ve vedení jsem nikoho takového nepoznala.
V mé práci člověk pozná různé typy lidí.
Jako dobrá šéfová chci mít spokojené zaměstnance.
A oni si přejí došít vám šaty.
To mě moc těší.
Takže mi vyjdete vstříc a zodpovíte mi pár otázek? Ano?
Ano.
Na zdraví.
Do dna.
Proč jste tady, paní Harrisová?
Chápu, že bohatí lidé s tituly chtějí pozornost a obdivovatele.
Ale ty vaše vytoužené šaty, kam je chcete nosit?
Na ples ve vídeňské Opeře? Ke královně Charlotte?
Budete v nich leštit podlahy, nebo je zavřete do skříně?
Šaty od Diora mají oslňovat a těšit. Jak toho dosáhnete?
Vy, omlouvám se za upřímnost, ale jste nikdo, neviditelná.
Jak těm šatům dopřejete život, který si zaslouží?
Je to můj sen.
-A moje peníze jsou dostatečně dobré. -To jistě.
Svůj sen si koupit můžete, ale jak s ním naložíte?
Vstupte.
Paní Harrisová? Tohle je pro vás.
Od pana markýze.
Zve vás k sobě zítra na čaj.
Markýz de Chassagne? Ale ten přece nikoho nepřijímá.
Vždyť já jsem nikdo, ne?
Netušila jsem, že i Dior může mít problémy.
Díky těm šatům jsem si představovala sny a pohádky.
Ano, jsme jako v pohádce. Krásné, ale ne skutečné.
-Je to dnes vůbec vhodné? -Lidé sny potřebují.
Teď víc než kdy dřív.
Když můžete mít tohle, proč chcete Dior?
Haute couture je marnivost, pro nás i pro zákazníky.
Upřímně, pochybuju, že Dior přežije.
To ne, to by byla tragédie. Nesmíte to dopustit.
No, mám jistý nápad, ale vyžaduje si nový přístup.
-A šéfová vám v tom brání? -Madam Colbertová je strážce chrámu.
Dovolila uklízečce koupit si šaty od Diora.
-Peníze promluvily. -Ano, a vy znáte jejich řeč.
Musíte s tím něco udělat.
Něco vymyslíte, jste tak chytrý.
Jste jediná, kdo tomu věří.
Co se tady děje?
Vypadá to jako premiéra.
Úchvatné.
To je Jean Fabre, filmová hvězda.
Ví to o sobě.
Vždyť to je Natasha!
-Natasho! -Co to děláte? Ne!
Natasho!
Ahoj.
Dobrý večer, paní Harrisová.
-Moc vám to sluší. -Děkuju.
Dobrý večer, pane Fauvele.
Dobrý večer. Nevěděli jsme, že tady jste, šli jsme okolo.
-Co máte dnes večer v plánu? -My...
Natasho!
Promiňte, už musím jít. Ráda jsem vás viděla.
Ano. Ahoj, srdíčko.
To je určitě jenom naoko. On není typ na ženění.
NEVIDITELNÁ LÁSKA
Paní Harrisová, prosím vás. Přestaňte dohazovat, nebo umřu hanbou.
-Ale... -Prosím, dost.
Dobře, nejsem hluchá.
Jsem do ní zamilovaný, kdo taky ne?
Je mi líto, ale život není jen měsíční svit a filmy.
A proč ne?
Jsem sama už dlouho, půl života jsem prosnila. Neskončete stejně.
Paní Harrisová, vaše sny o lásce se do Paříže náramně hodí.
Promiňte, ale možná se chcete zamilovat spíš vy.
Vy musíte poslechnout své srdce.
MARKÝZ DE CHASSAGNE ZVE MADAM ADU HARRISOVOU
Eddie, lásko, řekni něco.
Chápeš to? Já totiž ne.
Všechno jsi to spískal ty.
Poslals mi peníze, aby tvoje děvče mohlo do Paříže.
Paříž.
A potkat někoho.
Půjdeme?
Děvčata v Dioru říkají, že moje šaty jsou už skoro hotové.
Ano, možná zítra.
Potom vyrazím zpátky domů.
Ano, jsou krásné, moc krásné.
Ať si odpadková dáma ty svoje nechá.
V tom je ta ironie.
Pan Dior vytváří úžasné básně pro krásné ženy
na oslavu svěžesti a dokonalosti a pak si je odnese stará škatule.
-Jako ta příšerná madam Avallonová. -Aha, ano.
A přitom tady jsou jiné,
které si uchovávají jisté...
jakési kouzlo.
Dovolte mi představit vám konvici anglického čaje.
-Právě včas. -Děkuji, Marie.
-Teď necháme čaj vylouhovat, že? -Ano. Upletu vám návlek na konvici.
Ano. Z důvodů mně dosud nejasných
mě jako šestiletého chlapce poslali na internát do Windsoru.
Tehdy jsem si oblíbil čaj a všechno anglické.
Zatímco čekáme, chci vám něco ukázat.
Pojďte se mnou.
-Tady. -No teda.
V šesti letech, chudáčku.
Inu, doma to nebylo o moc lepší.
Ale ano, trpěl jsem tam. Byl jsem slabý, šikanovali mě.
Víte, jakmile jsem vás spatřil,
v srdci jsem cítil, že jsme spojeni.
Nevím, možná ten váš úsměv, vaše dobrota, váš anglický humor.
Věděl jsem, že mi někoho připomínáte, někoho mně velmi drahého.
Ale koho?
A teprve včera, když jsem se probíral vzpomínkami, mi došlo,
že se tam o mě starala jedna žena. Její život byl nekonečná dřina,
přesto si našla čas, aby mě utěšila a osušila mi slzy.
Jmenovala se paní Maddoxová, ale říkali jsme jí paní Mopová, tady.
Připomínám vám paní Mopovou?
-No, ano. -Uklízečku?
Paní Mopová mi utírala slzy a znovu mě přiměla se usmát.
Tak jako vy, paní Harrisová, v těchto posledních dnech.
Škoda že vás moje Delphine nemohla poznat.
Víte, dáváte útěchu potřebným a nic za to nežádáte.
Opravdu?
Takhle mě vidíte?
Už chápete, proč je mezi námi pouto?
Teď si dáme šálek anglického čaje, ano?
Ne, děkuji.
Radši už půjdu, čekají na mě v Salonu.
Avallon, šéf odpadků!
DO POPELNICE S AVALLONEM!!
Avallona do koše! Shniješ tady, Avallone!
Marguerite?
Co se děje?
Tak šup.
Co to do vás vjelo, propustit je? Jste v pořádku?
Nemusela bych, kdyby pracovaly zadarmo jako vy.
-Ony tu práci potřebují, živí rodinu. -Omluvte mě.
Ano, je to smutné, ale vám do toho nic není.
-To se uvidí. -Prosím, madam.
Pronikla jste už do všech zákoutí našeho podniku.
Nyní prosím respektujte naše soukromí.
Kam jdete, paní Harrisová?
Za šéfem.
To nesmíte! Ne!
-Za mnou, děvčata! -Prosím, ne!
Děvčata, končíme. Odložte nástroje.
Pojďte za mnou. Přidejte se. Dnes vás čeká důležitý úkol.
Vypadáte úchvatně. Přidejte se, kvůli mně.
Paní Harrisová, hned s tím přestaňte! Netušíte, co provádíte.
Ale tuším. Říká se tomu stávka.
Prosím vás!
-Dámy, za mnou! -Slečno, prosím!
-Není třeba se tlačit. -Nikam nepůjdete!
Marguerite, co to do vás vjelo? Vy nikam nejdete.
Vstávat, André. Čeká nás práce.
Za tohle můžete vy, pane Fauvele. Udělejte něco!
Jak ji mám zastavit?
-Zatkněte ji! -Jsem komunista. Jsem na její straně.
Nechte mě projít.
Paní Harrisová, prosím, nedělejte to.
Tohle je vaše šance. Kolik jich v životě máte?
Pane Diore, deset minut vašeho času. Pan Fauvel vám zachrání firmu.
Já? Co mám já...
Pane Diore, omlouvám se.
Běžte, vyložte mu svůj plán.
Do toho.
Svět bez elegance, bez kultivovanosti, bez Diora?
Ne, to prostě není možné.
Ale jak může firma Dior překonat své současné problémy?
Svět už nemůže chodit k nám. Dior musí vyrazit do světa
se zbožím dostupným pro všechny. Parfémy, punčocháče.
Luxus, který... Který si může dovolit i běžná žena.
To by byl konec firmy Dior.
To už nebude haute couture. Naše renomé je založeno na exkluzivitě.
Okamžik, Loulou.
Dobře.
Pane Fauvele, máte 10 minut.
Cože?
Aha. Hodně štěstí, chlapče.
Vy také.
Díky.
Vyhráli jsme stávku!
Do popelnice s Avallonem!
Dělníci vyhráli!
Když Dior před deseti lety představil první kolekci,
ano, její podstatou skutečně byla exkluzivita.
Ale dnešní ženy jsou jiné.
Moderní žena ví, co chce, a chce si to moct dovolit.
Dnes
máme paní Harrisovou.
Mistr s naším plánem souhlasil, takže o práci nepřijdete.
Potřebujeme další švadleny. Spoustu nových švadlen.
Bravo!
-Jsme na správné ulici? -Určitě.
-Sem jí každý měsíc posílám výplatu. -Uvnitř určitě nebude ani smítko.
Tady to je.
Ne.
-Dejte mi pokoj. -Na slovíčko.
Proč? Vzdávám se. Vítězství je vaše, paní Harrisová.
Madam Colbertová, prosím vás.
Kdo je tu?
To nic, neboj se. Hned jsem u tebe.
-Co chtějí? -Neboj se.
Můj manžel. Ve válce ho poranili. Vyžaduje neustálou péči.
Tu buď děláte, nebo platíte. Už chápu, proč působíte tak tvrdě.
Řekněte mi, co chcete.
Madam, omlouvám se za to, že jsem vás urazil.
Nevýslovně si vás vážím a nikdy jsem vám nechtěl nutit změny.
Váš plán dává dokonalý smysl, ale já se ho účastnit nebudu.
Ne, prosím, vy nesmíte odejít.
Možná jsem na svém místě už dlouho.
Už dlouho jsem neviditelná žena za velkým mistrem.
Jste bojovnice, to se mi líbí.
Nejsem revolucionář jako vy, paní Harrisová.
Chci prostě mít klid.
To všechno chápu a bůhví, že si to zasloužíte.
Ale bez vás se to tam rozpadne. Věřte, viděla jsem to mockrát.
Když hlavní šéfová odejde, šéf to nezvládne ani deset minut.
Potřebují vás. Teď víc než kdy dřív.
Kdo jiný udrží daný standard? André ani pan Dior ne.
Co o tom dva chlapi vědí?
My dvě jsme si velmi podobné.
Uklízíme nepořádek po ostatních a vytváříme krásné prostředí.
Jsme ti, na koho lidé spoléhají. Netuší, co všechno děláme,
ale je naprosto jasné, že bez nás
jde všechno do háje.
Možná bych si měla promluvit s mistrem.
Možná.
A vy zítra Natashe řeknete, co cítíte.
Ale slečna Natasha z Dioru odešla, odjíždí z Paříže.
Chce si splnit sen, paní Harrisová, tak jako vy.
-Hledejte dál, někde bude. -Je pryč. Je to tak lepší.
Brzo vám jednu střihnu, jestli ne...
Počkat.
Počkat, už vím!
Tady.
Madam Dior! Krása!
No, taky vypadáte slušně.
Hledáme jednu dívku.
Je trochu smutná.
Nejchytřejší a nejkrásnější žena, jakou jste kdy viděl.
Dělá modelku pro Dior.
Není to tamhleta?
Natasho!
Co se děje?
Tenhle život pro mě není.
No samozřejmě!
Postavená na piedestalu, předváděná jako nějaká panenka.
Každý přece vidí, že to nechcete!
Paní Harrisová má pravdu. Tohle nejsem já.
Sartre by řekl, že cítíte konflikt mezi „être en-soi“ a „être pour-soi“.
Mezi „být v sobě“ a „být pro sebe“.
„Être en-soi“ jsou ty aspekty života, které zahrnují vědomí,
zatímco fyzická fakta tvoří „être pour-soi“.
Existencialisti.
V tom případě by věci byly tím, čím nejsou.
Přesně tak.
Věci jsou tím, čím nejsou, a nejsou tím, čím nejsou.
André!
Tak už ji proboha polibte!
Ano, tak už mě proboha polib.
Zůstaň se mnou v Paříži, Natašo!
Ale já už to řekla panu Diorovi.
Můžeš přece studovat filozofii.
Aby neviditelné bylo viditelné.
Nenašla jste v Paříži lásku, paní Dior?
Ale ne. Ne.
Myslela jsem, že je na to už pozdě, ale...
Teď si tím nejsem jistá.
-Ahoj. -Ahoj.
Vždyť už jdu.
Už běžím.
-Pojďte dál. -Díkybohu, že jste zpátky.
Ne dlouho. Dáte si čaj?
Nemám čas.
-Potřebuju pomoc. -Aha, dobře.
Tak hluboký nádech a povězte mi, co se děje.
Nemůžu tam jít. Ale když nepůjdu... Bože, musím udělat dobrý dojem.
Rozumím. Koho chcete okouzlit?
Pana Korngolda, producenta. Doprovázím ho na večeři v Café Royal.
Bude tam úplně každý. Je to neskutečná šance.
Ale podívejte.
No teda. Ano, jsou...
Jsou trochu zmačkané, ale to můžeme vyžehlit, nebojte.
-Ne, hele! -Aha.
Propána. Tak to sleze, až to pěkně na dlouho namočíte.
A to se saténu líbit nebude.
-Nemáte jiné šaty? Co ty hezké modré? -Jsou v čistírně.
Ježíši.
Já umřu.
Ale prosím vás, to stačí. Tohle nikdo nechce poslouchat.
Vy tomu nerozumíte. Všechny Korngoldovy dívky jsou hvězdy.
Teď mám šanci odrazit se ode dna a konečně se prosadit.
No, prosadit se není všechno.
Pro mě ano.
Šup, vstávejte. Dneska je váš šťastný den.
Co?
Proč?
Asi vám dokážu pomoct.
-Vždyť jste říkala, že ne. -Nedokážu to, pokud nevstanete.
Tak jo, vysvlečte se, půjčím vám svoje šaty.
-To je vtip? -Prostě...
Udělejte, co říkám, a dost blbin. Šup, za paraván.
Paní Harrisová?
Vypadáte úžasně, děvče.
Úplná dáma.
Jakou jste vlastně měla dovolenou? Kde jste byla?
V Paříži. Bylo to...
Měla jste odjet jenom na den. Bez vás nic nefungovalo.
-...kouzelné. -Víte, jak jsem čistotná, obvykle.
Moc romantické.
Vy se nezdáte, paní H.
-Proboha, to je on. -Věděl, kam přijet?
Já věděla, že mě zachráníte. Jste moje dobrá víla.
Dobrý den.
Slečno Penroseová?
Milá paní H. Omlouvám se za ty šaty, ale nebojte se, jsem v pořádku.
Upravovala jsem si v zrcadle rtěnku, když jsem najednou
začala hořet.
Asi bych shořela na škvarek, kdyby mi nepomohl přítel.
Podle pana Korngolda je mám žalovat.
Odjela jsem k mámě.
Ado?
Jsi tam?
Ano.
Promiň, Vi.
Už neděláš ducha? Chceš nás vyděsit k smrti?
Ahoj, Archie.
Omlouvám se za ty dveře.
Bylo to...
V dobré víře a tak.
Seženu nějaké sklo.
-Opravím je, budou jako nové. -Děkuju.
No, nemusíš nic říkat. Jsi slavná.
Alespoň teda ty šaty, kvůli kterým ses všeho vzdala.
KORNGOLDOVO DĚVČE ZAZÁŘILO
Proč jsi je dala tomu spratkovi? Jsi moc měkká, to teda jo.
Měly se nosit mezi lidi.
Bylo to správné.
Ach, Vi.
Nikam jsem v nich nešla.
Ani jedinkrát.
Ach, Ado moje milá.
Je mi to moc líto.
Hele, my žádné módní šaty nepotřebujeme.
Půjdeme si na ples Legie pěkně zatrsat.
A všichni na nás budou koukat.
Dobré ráno, pane.
-Užila jste si dovolenou? -Ano, díky.
Chyběla jste nám tady.
Jste v pořádku?
Nejsem ve své kůži.
Už ani nevím, kdo jsem.
Menší existenční krize.
To Paříž umí.
Hlavu vzhůru, paní H. Revoluce se blíží.
Četla jste o té holce, co se zapálila v šatech od Diora?
Asi až moc toužila po pozornosti.
Taková škoda!
Podávám výpověď, lady Dantová.
Do konce týdne od vás očekávám kompletní výplatu.
Nesmíte mě opustit!
Dnes už se k lidem nemůžete chovat jako k odpadu a chtít za to věrnost.
Hezký den, milostpaní.
Tak.
Brzo budeš zase ve formě.
Kdo je to?
Paní Ada Harrisová? Tady to podepište, prosím.
-Děkuji. -Moment, je toho víc.
Víc?
Vážně? Nemám narozeniny.
-Jste Ada Harrisová? -Tím už si taky nejsem jistá.
Milá paní Harrisová.
Snad jste měla příjemný zpáteční let.
Ta fotografie v novinách nás velmi znepokojila.
Hned nám bylo jasné, že jste byla opět příliš laskavá.
Mýlíte se! Stůjte! Je to omyl, věřte mi!
Ukázalo se, že král odpadků okrádal svoje zaměstnance.
Georgesi! Georgesi!
Zabavili mu majetek, madam Avallonová nepřišla na zkoušku
a nevyrovnala účet za šaty.
Osmdesát pět.
Vaše míry jsme si nechali a šaty jsme podle nich přešili.
Padesát devět.
Pokud ještě chtějí doupravit, určitě to zvládnete sama.
Kancelář pana Diora, slyším.
Všichni to pro vás rádi uděláme.
Díky novinám se objednávky jen hrnou.
Můžete mi je zabalit, prosím? Děkuji.
Tyto květiny určitě poznáte, je to Potěšení princezny Margaret.
Snad vás květiny potěší
a snad své nové šaty nebudete nosit v blízkosti ohně.
Balík vám posíláme s láskou a našimi nejvřelejšími pozdravy.
Od Christiana a všech vašich přátel z Dioru.
Kulturní dům Battersea
Vítejte
Prosím.
Tak prosím.
Na zdraví.
-Díky, Vi. -Ach, Ado!
-Máš se dobře, Archie? -Výtečně.
Promiň, jenom...
Co?
Vypadáš jinak.
-To je tou haute couture, vždyť víš. -Opravdu?
Ne, těmi šaty to není, teda jsou krásné, ale...
Ne, je to tebou. Jsi...
Jsi prostě krásná.
Děkuju, Archie.
-Jsi moc milý. -Vždycky jsi byla krásná.
Uvnitř i navenek. Jenom něco...
Nevím, je v tobě nějaká nová jiskra.
-Jakési kouzlo? -Přesně tak.
Nedlužím ti náhodou tanec?
Myslím, že ano.
Rád bych si zamluvil tanec s nejkrásnější dívkou v sále.
Dnes máš štěstí.
Tak jo.
Všichni máme naději.
České titulky Lucie Olešová
Dramaturgie titulků Anna Kareninová
Titulky vyrobil FILMPRINT DIGITAL