EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Tidligere på Star Trek: Discovery:
Vi finner opp en ny måte å fly på.
Kan Discovery være hvor som helst og forsvinne på et blunk,
kan vi overvinne klingonene.
Den eneste andre kvinnelige Michael jeg kjenner til, var mytteristen.
Du er vel ikke henne?
Jeg vil gjerne offisielt invitere deg til å mønstre på Discovery.
- 8 000 er døde på grunn av deg. - 8 186.
Klingonene stopper ikke før alt er tilintetgjort.
Og vi kan ikke stoppe dem
uten deg.
Hvem er hun for deg?
Hun heter L'Rell. Hun torturerte meg.
Hadde ikke alt det skjedd, ville jeg ikke vært her.
Hva gjorde du med meg?
Jeg lar dem aldri skade deg.
Jeg gjør ett hopp til. Kun ett hopp til.
Datamaskinen leser det som en ufullstendig navigasjonssekvens.
Kaptein, jeg er redd jeg ikke hvor vi er.
- Gul beredskap. - Gul beredskap.
Dette er ikke Stjernebase 46.
- Hvor er vi? - Sensorene våre...
- ...justerer seg, sir. - Hva har skjedd her?
Jeg har ikke hørt om slag nær Organia.
Skadene er gjort av føderasjonsvåpen,
- men skrogsignaturene er litt feil. - Feil?
Vrakrestene er klingonske, men skrogtettheten
faller utenom akseptable marginer.
- Er vi under trussel? - Ingen livstegn registrert.
Det er da noe.
Navigasjonstabellen fungerer ikke.
Ifølge resultatene hoppet vi til riktige koordinater.
Vår posisjon i forhold til galaksens sentrum er rett.
Men nesten ingenting annet er der det burde være.
Hyggelig at du kom, Tyler. Det var jo bare gul beredskap.
Beklager.
Kaptein, innkommende fartøy.
- Ser ut som en vulcansk krysser. - Skjerm.
Verifiser materialiseringssekvens.
Vulcaner må ha drept de klingonene.
- Skal vi praie dem? - Ja, åpne en kanal.
Uidentifisert vulcankrysser, dette er USS Discovery. Kom inn.
Kaptein, vulcanene gjør klar våpnene.
- De må ha sett et klingonskip i nærheten. - Rød beredskap. Skjold!
Unnamanøver beta fire pi.
- De kommer tilbake. - Vi kan ikke låse.
Skyt manuelt.
Hvem hjalp oss?
Innkommende sending fra Cooper. Kun lyd.
Cooper? Er ikke hun under utbedring?
Godta.
Redde for rebeller, Discovery? Dere har mistet motet.
Greit, vi tar oss av dem. Cooper ut.
Vulcanske rebeller? Som skyter på Stjerneflåten?
Maskinrom, status på sporemotoren?
Løytnant Stamets reagerer ikke.
Han er stabil, men han kan ikke styre motorene.
Sporemotoren er ute av drift.
Jeg har kanskje funnet noe. Kvantesignaturen til Cooper
og til vulcankrysseren stemmer ikke overens med vår.
Det er umulig. All materie fra vårt univers
gir fra seg samme signatur. Ingenting kan endre det.
Det er sant.
Med mindre...
...dette ikke er vårt univers.
Ideen om parallelle univers har eksistert siden 1900-tallet.
Du og Stamets trodde at sporemotoren
- kunne reise mellom dem? - Det var en teori, ja.
Stamets ville forske med meg etter krigen.
Disse områdene stemmer ikke overens med noe i vårt univers.
Vi antok at mycelnettverket strakk seg utover det kjente univers.
Et vidstrakt system.
Men vi kunne ikke finne frem til de nøyaktige koordinatene.
Tydeligvis lærte vi noe av de 133 hoppene.
For en flaks.
Jeg tenker uflaks. Eller hva, Nummer En?
Det er verre.
Algoritmen vi har utarbeidet mot klingon-usynlighet
- kan ikke sendes til Stjerneflåten nå. - Derfor må vi dra tilbake.
Ellers er våre skip lette mål og krigen er tapt.
Stamets sendte oss hit ved et uhell.
Så vi bør sjekke motorens navigasjonslogger.
Jeg presset Stamets for hardt. Han klarte ikke å fokusere
på Stjernebase 46 sine koordinater.
Vi må forstå hvor vi er og hvordan vi kan overleve her.
Slik finner vi veien hjem.
Juster sensorene. Sjekk vrakrestene.
- Se om de forteller oss noe. - Ja.
Det er et palass. Bli her.
Ikke hat meg. Men hva er hyppigheten til sporespiringen?
Jeg vet at du alltid må gjenta det,
men den ideelle luftfuktigheten på dyrkerommet:
Er det 85 eller 87 prosent?
Jeg håpet at jeg kunne få ham til å huske ved å minne ham på ting.
I hovedsak at jeg irriterer ham.
Jeg har aldri sett slike nevrologiske avvik før.
- Til palasset. - Paul. Nei.
Herregud.
Det går fint.
Jeg er lei for det.
Jeg burde sagt ifra så snart jeg oppdaget bivirkningene.
- Jeg burde ikke holdt det hemmelig. - Paul er sjefen din.
Det er ikke din skyld.
- Snakker om sola. - Kadett, dra.
- Ja, sir. - Kommandør Gotthelf, meld deg
øyeblikkelig på dekk 2.
Hvordan går det?
Han veksler mellom katatoni og utbrudd av nonsens.
Vi holder ham innelåst. Binyrenivåene skyter i været.
Han blir kanskje aldri den samme igjen.
Jeg vet at du klandrer meg, og du har rett.
Jeg er kaptein. Jeg har ansvar for ham.
Ja.
Du hadde det.
Heldigvis er det mitt ansvar nå.
Nei, dessverre.
Jeg gir ham til en annen lege.
Nei.
Legevirksomhet krever objektivitet,
og din subjektivitet gjør det umulig.
- Det setter ham i fare. - Plutselig bryr du deg om regler.
Du ville at jeg skulle dikte opp en sykdom for ham.
Jeg ga deg nok tid så han kunne hoppe og løse klingonenes usynlighet.
Han klarte det. Vi klarte det.
Jeg er best kvalifisert. Vil du at han skal bli frisk?
- Var det dette du ville? - Du er for opprørt.
Kanskje jeg lot mine følelser ta overhånd. Mitt behov for å vinne.
Se hva som skjedde.
Du har fått din ordre.
Jeg ser noe som ser ut til å være en klingonkjerne i vrakrestene.
Inne i et større vrakfelt, 200 meter forut.
Godt å høre at sensorene funker. Avansert matte fra Vulcan?
- God, gammeldags menneskekunnskap. - Oppfattet.
Resultatene er gode. Datakjernen er intakt.
Vi kan finne ut hva klingonene vet om dette universet.
- Hent den. - Nærmer meg cockpiten.
Du finner nok kjernen i datamaskinen akterut.
Bør være enkel å hente.
Jeg ser lik der inne.
Hvorfor holder han ikke stødig kurs?
Er noe galt?
- Burnham. - Det er ingen levende om bord.
Er du klar?
Tyler.
Hva er det han gjør?
Løytnant Tyler, hent datakjernen.
Ja, sir. På vei.
Nærmer meg toktskipet.
Likene er...
...en vulcan og andorian.
En vulcan og en andorian som styrer et klingonskip?
Jeg har funnet kjernen.
Den er intakt. Jeg må fjerne litt skrog for å hente den ut.
Vær ekstremt forsiktig.
Selv den minste skade kan ødelegge all lagret informasjon.
Analysen av vrakrestene var resultatløs.
Har den.
Defleksjonssystemet...
Få den til maskinrommet raskest mulig.
Du kan slappe av.
Han er trygg.
Sir?
Jeg må vite at jeg kan stole på mannskapet mitt.
Særlig i disse farlige farvann.
Kan jeg stole på deg, Burnham?
Ja, sir.
Bra.
Hvorfor står du der?
Du kan ikke skade meg.
Hvorfor skulle jeg ville skade deg?
Hva gjorde du med meg? På fangeskipet.
- Si det. - Du vet hva vi gjorde.
Vi gjorde det sammen.
Så mange ting.
- Du har litt av en appetitt. - Du tvang meg.
Hjelper det deg å tro det?
Jeg ser glimt av ting. Ting... som jeg ikke kan huske.
Behandlinger, operasjoner.
Kjæreste Tyler...
...åpne cellen...
...så skal jeg fortelle deg alt.
ÅPNE
Så bra.
Dette kan jeg...
...huske.
Si det.
Hvem leter vi etter?
Kahless.
- Hvordan finner vi ham? - Sammen.
Kahless, gi oss lys så vi kan se.
For alltid.
Skal han skjule seg fra oss for alltid?
Aldri.
Hva heter du?
Hva har du gjort? Jeg er ikke meg selv.
- Du har et annet navn. Si det. - Du vet hva jeg heter.
- Si hva du gjorde med sjelen min eller dø! - Bønn skulle få deg til å huske.
- Noe er galt. - Det kan du banne på. Si det.
Hva er det jeg gjør?
Vent.
Du kommer tilbake til meg.
Hør etter, alt personell. Svart beredskap-øvelser for dekk 7
har blitt avlyst inntil videre.
En isik for tankene dine.
- Hva er en isik? - Det er et gammelt ordtak.
- Ingen vet hva det er. - Vanskelig å få betalt, da.
Hva skjedde der ute? I arbeiderbien.
Hva mener du?
Sikkerhetsbrifing på dekk 1 om fem minutter.
Det skjedde igjen.
Minnene kom tilbake. Verre.
Ting som jeg ikke kunne huske om torturen. Takk for at du dekket over.
- Du må si det til kapteinen. - Ja. Men jeg kan ikke.
Hvorfor ikke?
PTSD-reglene sier at jeg må i karantene til jeg får behandling.
Vi er i et annet univers. Hvor er nærmeste behandlingssenter?
Hvem vet?
Kanskje rett rundt hjørnet.
Kanskje.
Men du må stole på meg.
- Det som skjedde på De dødes skip... - Var et engangstilfelle.
Jeg ble overrasket. Jeg kan håndtere dette, ok?
Du så at jeg klarte det. Du hjalp meg.
Bare la meg prøve.
En liten stund, til vi kommer hjem.
- Hva om du ikke klarer det? - Da skal jeg si ifra.
Jeg velger å stole på deg.
Spesialist Burnham, meld deg på maskinrommet.
Plikten kaller.
Datakjernen fra klingonfartøyet. Jeg klarte å åpne den.
Så bra, Tilly.
Det er merkelig.
Selve kjernen er klingonsk, men databrikkene er vulcanske.
Vi burde kunne lese dem av.
Gitt denne teknologien og at de deler skip...
Er det mulig at vulcaner, andorianer og klingoner har en allianse her?
Alliert mot... oss?
Jeg skal prøve å finne ut av det.
Ja. Samme her.
Det er rart å være her uten ham.
Men han blir frisk igjen.
- Han er nødt, sant? - Så klart.
Ok, la xenoantropologen få jobbe.
Jeg laster ned klingonskipets logger.
Bilder, slagplaner og etterretning fra datasystemet.
Vi vet nå at vi er i et parallelt univers.
Et univers styrt av fascistiske mennesker: Jordboer-imperiet.
De fleste steder og skip fra vårt univers, som Cooper, finnes her.
- Mennesker også. - Så vi kan møte
- en annen versjon av oss selv? - Teoretisk sett.
Jordboerne ser ut til å være vår rake motsetning.
De er en undertrykkende, rasistisk, fremmedfryktende kultur
som dominerer hele universet. Og de styres av en ansiktsløs keiser.
- De skipene vi fant? - Tilhører motstandsbevegelsen.
Som består av ikke-menneskelige arter. De kjemper for frihet.
Opprørerne nærer mistillit til mennesker.
Jordboerkulturen ser ut til å forkynne
et betingelsesløst hat og avvisning av alt som ikke er som dem.
Det betyr oss.
Vi ber ikke disse naboene om en kopp sukker.
Kaptein til broen. Innkommende fartøy.
- Det er Cooper. - Vi kommer.
De praier oss. De vil snakke med kapteinen.
- De tror vi er deres skip. - Hva vet vi?
Sjekker dokumentene fra kjernen. Vent.
Loggene viser at skipene deres blir angrepet av et skip
med en warpsignatur som er lik vår Discovery.
Men med en kvantesignatur fra dette universet.
De praier igjen.
Den signaturen ser ut til å ha forsvunnet på samme sted som vi ankom.
- Så... - Det er mulig at
vi byttet plass med deres Discovery.
Følg Mr. Sarus teori og håp at vi ikke støter på oss selv
- og blir avslørt. - Kaptein?
- Endrer vår signatur til speil-Discoverys. - Kaptein.
- Vent! - Hvis ikke vi svarer,
bør vi forvente å bli beskutt.
- Åpne en kanal. Kun lyd. - Trekk ordren.
Du kan ikke svare, sir.
Jeg ser på speil-Discoverys mannskap. Du er ikke kapteinen.
Hvem er det?
Det... Det er meg.
- Det er meg. - Absurd.
- De lader våpnene. - Kadett.
- Ser ut som du må svare. - Hva skal jeg si?
Bare bli kvitt dem raskest mulig og si minst mulig.
Det blir vanskelig. Har du merket at jeg er pratsom?
Tross instinktene dine.
Phaserne er låst på oss. Skjold opp?
Nei. Mr. Bryce, åpne en kanal.
Ja, sir.
Hallo, dette er kaptein Tilly. Hva søren...? Hva i helvete?
Ta og ro ned.
Dette er kaptein Spoeneman.
- Hvorfor svarer dere så sent? - Jeg var...
...opptatt.
Er alt i orden? Dere ble kvitt rebellene.
Vi fikk tatt de som hang igjen. Hvorfor har dere ikke dratt?
Vil dere drepe de neste selv?
Vi har motortrøbbel.
Trenger dere hjelp? Hvorfor ser vi dere ikke?
Motortrøbbel?
Her er sjefsmaskinisten.
Jeg vet ikke hvem du er her.
Så skjul stemmen din.
Hvordan går det, kaptein? Alt i orden her.
Vi har problemer med bildesenderen og styrbord motorcelle.
Men vi har det under kontroll. Ok?
Bra, Discovery. Flere rebell-leirer på oss. God jakt.
Lenge leve Imperiet.
Lenge leve Imperiet!
Bra.
Beklager.
Neste gang slipper vi kanskje ikke unna med kun lyd. For å komme oss hjem,
må vi få det til å se ut som om vi hører til her.
Mr. Saru.
Mens vi lærer om dette universet...
...sørg for at skipet, mannskapet og kapteinen...
- ...er klare. - Ja, sir.
Jeg mener helt klare.
For å gå ubemerket hen...
...må du se ut som om du hører hjemme. Du må vise selvtillit.
Du ble kaptein ved å drepe sjefen din i senga.
- Han slet med influensa. - Umulig.
Det er høyst mulig.
Du kalles blant annet "Sorna Primes banemann".
Enhver detalj av dette såkalte Jordboer-imperiet...
...må etterlignes nøyaktig.
"Heksa fra Wurna Minor."
Og hvis vi mangler noe...
...må vi være kreative.
Og til slutt...
"Kaptein Killy"?
Ikke spesielt kløktig.
Våre liv avhenger av opprettholdelsen av dette skalkeskjulet.
Samme hva som skjer.
Vi er nå ISS Discovery.
- Er vi sivile? Trenger vi uniformer? - Nei, sir.
Jeg har endelig funnet dobbeltgjengerne våre.
Vi er ikke her.
Hvor er vi?
Jeg antas å være død. Du er etterlyst for mordet.
- Hva skjedde? - Alt jeg fant var stykkevis og delt.
Det meste var stjålet fra hemmelige jordboer-filer.
Men det ser ut til at du og jeg hadde høy status her.
Jeg var kaptein på Shenzhou.
Og du hadde Buran.
Mannskapet mitt? Lever de?
Nei.
Du prøvde deg på et kupp. Jeg ble sendt for å stoppe deg.
Fergen min ble ødelagt av en av dine menn, og jeg ble drept.
Keiseren ødela skipet ditt som hevn. Det antas at du rømte.
Og jeg som håpet at jeg var en bedre versjon av meg selv her.
Se ut. Kom igjen.
Fantastisk, eller hva?
Et annet univers og allikevel fant de samme menneskene hverandre.
Beste argument jeg har sett for skjebnens eksistens.
Jeg tror ikke på skjebnen.
Jaså?
Da du satt alene på den cellen, overfor en livstid alene,
en fremtid full av lidelse.
En del av deg må ha visst at det ikke var slutten.
Du var ment å bli noe mer.
Skjebnen fikk meg ikke ut av fengsel.
Det var deg.
Vi kan være enige om å være uenige. Enn så lenge.
Så hvem er keiseren?
Rebellene har ingenting på ham.
Utenom at keiseren er brutal.
Kanskje det ikke er dumt at du og jeg er borte.
Jeg fant noe rart. En mulig vei hjem.
Nå vet jeg hvordan jeg kan bruke det.
Det er mulig du redder oss alle.
- Det er et selvmordsoppdrag. - Hør her.
Rebell-informasjonen tyder på
at vi ikke er første skip fra vårt univers her.
Den nevner et Stjerneflåtefartøy:
- USS Defiant. - Hvordan er det mulig?
Defiant patruljerte Sektor Seks i vårt univers sist jeg sjekket.
Det er mulig det er et tidsavvik.
Det er usikkert, men noe tyder på at Defiant støter på noe i fremtiden
- som frakter dem til denne fortiden. - Uansett,
Defiant er et Constitution-skip. Det havnet ikke her via sporemotor.
Finner vi ut hvordan de kom seg hit,
- kan vi komme oss hjem. - Men å gå om bord i ISS Shenzhou
som jordboerversjonen av dere selv? Katastrofe!
- Tenk deg om. - Informasjonen er hemmeligstemplet.
Den er kun tilgjengelig på et jordboerskip til de med tilgang,
som en kaptein.
Men du er en statsfiende og ikke lenger kaptein.
Men det er jeg.
- Men jeg trodde du var død. - Antatt.
- Liket ble aldri funnet. - Jeg er ansvarlig.
Jeg er på frifot, så kaptein Burnham
drar tilbake til Shenzhou med meg som dusør.
Jeg skal forklare at jeg lot som jeg var død for å finne ham.
Herlig.
Vi stråles bort,
hun finner det vi trenger. Vi stråles tilbake.
Alle kapteiner i Imperiet har livvakt.
- Du skal være Burnhams. - Jaså?
La langdistansesensorene finne ISS Shenzhou.
Når dere finner henne, legg kurs for henne.
- La oss finne en vei hjem. - Ja, sir.
Hva er du bekymret for?
Sjekk at klingonene ikke gjorde noe med meg.
En behandling jeg ikke vet om.
Vel, alt er jo mulig.
Men du ble grundig undersøkt da du kom om bord.
Og den tilfeldige hukommelsestesten er særdeles god
på å oppdage det som før het "hjernevasking".
Installasjon av kommandoer eller personlighetsspor
under en fungerende bevissthet.
Hva er det du ser for deg at de har gjort?
Jeg ser ikke for meg noe!
Tilgi meg.
Jeg mente det ikke nedlatende.
Jeg mente "se for deg" i betydningen at man dikter det man ikke vet.
Lider du av humørsvingninger? Transetilstander?
I så fall må du sykemeldes.
Jeg vil bare sørge for at jeg er klar.
De som jobber her, de reddet meg. Jeg nekter å skuffe dem.
La meg gå litt dypere.
Det du trenger er hvile.
- Og litt fri herfra. - Det skjer neppe.
Ikke gå inn i palasset!
Straks tilbake.
Paul...
...jeg er her.
Jeg skal ikke dra fra deg.
Det ordner seg.
Vær forsiktig. Fienden er her.
Jeg vil si at jeg er 60 prosent spent og 40 prosent livredd.
Faktisk 60 prosent livredd og 40 prosent spent.
- Kanskje 70 prosent... - Tilly.
- Beklager. - Ikke beklag.
Jordboere gjør ikke det.
Mamma ville likt det.
Datamaskin, slå av speil.
- Du er kaptein nå. - Nei. Hun er det.
Jeg er ikke som henne. Hun er skummel, hun...
Hun er en syk versjon av alle mine ambisjoner.
- Jeg kommer til å få mareritt. - Du må ikke være henne.
- Hvordan kan jeg vise styrke? - Jeg har prøvd å forstå dem.
Og jordboerstyrke kommer av nødvendighet.
Fordi de lever i frykt.
Alltid på utkikk etter dem som kommer til å forråde dem.
Styrken deres er malt rust. En fasade.
Du har styrken til et helt mannskap som tror på deg.
Ta til mot med vår tillit.
Det er det en kaptein gjør.
- Imponerende. - Vi må ikke la drittsekkene vente.
For drøyt?
Nei. Ikke her. Her passer det perfekt.
- Mr. Bryce. - Ja, kaptein?
- Prai ISS Shenzhou. Nå. - Ja, kaptein.
Dette er ISS Discovery, vi praier ISS Shenzhou.
Kom inn, Shenzhou. Over.
Kaptein Tilly.
Hva er grunnen til denne gleden? Og hvordan kan jeg betale deg?
Jeg finner kun glede i fienders blod på uniformen min, kaptein Connor.
Kjenner du ham?
Han var operasjonsoffiser på Shenzhou.
Jeg så ham dø i Slaget ved Dobbeltstjernene.
Jeg visste vi ville se kjente fjes.
Men er det sånn det blir her?
Mens vi lette etter rebeller i asteroidebeltene,
snublet jeg over en ferge.
Jeg fant noe der jeg tror du vil se.
Vår tur.
Kaptein Burnham.
Vi trodde du var...
Du trodde det jeg ville at alle skulle tro.
Særlig han. Det var kun slik jeg kunne fange ham.
- Genialt. - Jeg trenger ikke komplimenter.
Jeg trenger skipet mitt.
Selvsagt.
Du har vel tatt godt vare på henne?
- Ja, kaptein. - Så kom og hent meg.
Vi har funnet noen rebeller her. Du kan komme hit.
Er det slik du behandler en savnet kaptein?
For slikt snakk hadde jeg kuttet ut tungen din og brukt den som fille.
Vi legger om kurs umiddelbart
- og gjør klart til din ankomst. - Gjør det.
Du ringte?
- Fant du noe? - Ja. Har du noen gang mottatt...
...nevrologisk behandling eller overføring av margceller?
- Nei. Ikke som jeg vet om. - Alle organene dine er omgitt av arrvev.
- Ja. Fra torturen. - Det var det datamaskinen trodde
da du kom om bord, men jeg har sjekket og...
...hvis jeg leser bruskcelleresultatene riktig...
...kan klingonenes behandling av deg kun beskrives som...
...beinknusing.
De åpnet armene og beina dine. De har kortet ned radius-beinet,
- lårbeina, til og med ryggmargen. - Hva er det du sier?
Dette er bare en teori, men husker du at vi bekreftet
at personlighetsspor ikke kunne skjules under en din iboende identitet?
- Ok. - Vel...
Ny forskning tyder på at en ny personlighet kan legges...
...på toppen, som et belegg,
hvor den originale personligheten fortsatt finnes under.
Klingonene ser ut til å ha forvandlet deg.
- Psykisk og fysisk. - Til hva, da?
- Jeg vet ikke. - Jeg kom for å få en løsning.
- Du skulle fikse meg. - Sitt.
- De trenger meg til oppdraget. - Nei, ikke nå.
- De trenger meg. - Det er problemet. Slik jeg ser det...
...er du ikke seg selv.
Fienden er her.
Innkommende warpsignatur.
ISS Shenzhou ankommer.
Herregud.
De praier oss.
Åpne en kanal.
Si til Shenzhou at vi sender tre.
Ja, sir.
Pass på henne, Mr. Saru. Du har kontrollen.
Du har vel kontrollen slik folk utenfra ser det, kaptein Killy.
Hold trygg avstand, nær nok til å hente oss
så snart Burnham får Defiant -filene.
- Jeg skal ikke skuffe deg, sir. - Det vet jeg.
Hvor har du vært, Tyler?
Jeg...
- Jeg vet ikke. - Hva?
Jeg har ingen unnskyldning. Beklager.
Ikke si beklager.
Fra nå av er vi jordboere.
Anstendighet er en svakhet. Det får oss drept.
Livene til alle om bord og hele føderasjonen står på spill.
Gjør det dere må. Hva enn dere må.
Mot hvem som helst. Forstått?
- Ja, kaptein. - Tydelig, kaptein.
Dette blir siste gang dere kaller meg det. Enn så lenge.
Er dere klare?
Aktivér.
Kaptein Burnham.
Velkommen tilbake til Shenzhou.
Vi har gjort endringer.
Oppgradert transportørsystemene.
Jeg tar meg av denne jævelen. Han skal lide.
Fingrene av fatet.
Tror du jeg lar hvem som helst håndtere galaksens mest verdifulle dusør?
Jeg skal følge Lorca til arresten.
Det er mange om bord
som kapper hodet av ham for å øke sin egen status.
Selvsagt. Jeg skal følge deg, kaptein.
Kun det beste lidelseskabinettet er godt nok for svikeren Lorca.
Aldeles ikke.
Kaptein?
Hva var det jeg sa?
Ingen overivrig vakt får drepe ham før jeg får sjansen.
Jeg straffer hele skipet om det skulle skje.
Vi tillater ham ikke dødens befrielse.
Sørg for at han fengsles på riktig vis.
Jeg må ha tilgang til systemet. Følg meg til befalsrommet.
Jeg ble nesten ikke kaptein etter at du forsvant.
Men jeg klarte det.
Keiseren så noe i meg.
Så bra.
Mannskapet...
...de bøyde seg for meg.
Men ikke dypt nok.
Ikke slik som for deg.
Jeg måtte få dem til å frykte meg.
Men nå har jeg en plan.
Jeg trenger ikke kniv for å drepe deg.
Stolen er din, kaptein.
Fjern ham.
Med glede, sir.
Lenge leve kaptein Burnham.
Lenge leve Imperiet.
Du skremte meg.
- Hvordan kom du deg inn? - Koden er lik.
Jeg er sikkerhetsansvarlig. Jeg kan alles koder. Ikke bare din.
Fikk du tilgang?
Fant du noe om Defiant?
Kunne ikke.
Hele mannskapet...
...følger etter meg.
De smisker.
Jeg ville ikke vekke mistanke.
Jeg har hørt det.
Om Connor.
Jeg må fortelle deg noe.
Hva enn du gjør...
...hva enn dette stedet tvinger deg til, hva enn som skjer med deg...
...eller meg...
Uansett hvordan vi endrer oss...
...skal jeg beskytte deg.
Ingenting kan stoppe det.
Ingenting.
Forstår du hva jeg sier?
Ja.
Jeg lover det samme.
Tekst: Lise McKay