EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Tidligere i Star Trek: Discovery:
Hil dig, vor majestæt, Kejseren.
Moder til fædrelandet.
Hil dig, kejser Philippa Georgiou Augustus Iaponius Centarius.
Hil dig, kejser!
Du er på flugt, mistænkt for mit mord. Du forsøgte at kuppe kejseren.
Hør på mig. Jeg har brug for dig. Du har brug for dig.
Din Georgiou er død.
- Hun er et spøgelse. - Kaptajn Burnham.
- De har en gave med? - Kaptajn Gabriel Lorca.
Den Stamets udnyttede netværket for egen vinding. Han fordærvede det.
Der er ingen forskel på hans og vores netværk. Der er kun et.
Det spreder sig. Med tiden bliver alt, overalt, udryddet.
Der er en lysning i skoven.
Det er sådan, de gør.
Jeg sender kejserskibets koordinater.
Jeg havde foretrukket, at Lorca havde bedt om dette møde.
- Det ville jeg også. - Modtaget.
Vi ses snart.
Du er lysfølsom. Det er Lorca også.
Min Lorca var min højre hånd. Jeg betroede ham dig.
Min "kaptajn" er ikke fra mit univers.
Han er fra dit.
Et år.
To hundrede og tolv dages tortur.
Og lidelse, mine venner.
Mine følgere.
Jeg er kommet for at give jeres lidelse betydning.
I dag generobrer vi imperiet.
Længe leve imperiet.
Kaptajn?
Velkommen tilbage, kommandør Landry.
- De sagde, De var død. - Troede du på dem?
På ingen måde.
- Lad os finde dig noget udstyr. - Kaptajn.
Charon har ti bataljoner af kejserens vagter.
Jeg ved ikke, hvordan De fandt os og fik os ud i live,
men vi bør trække os, samle os. De har stadig støtter i andre verdener.
Kejserens skib er vores destination.
Jeg er kommet fra et andet univers.
Mon ikke jeg havde en plan?
LÆNGE LEVE IMPERIET
Frit.
Stamets er væk.
Kujonen stak af, da der blev ballade.
Hans forskning er her.
Jeg har kendt mere end én Stamets. De har begge én ting til fælles.
De elsker deres forskning for meget...
...til at efterlade det.
- Goddag, Paul. - Gabriel.
- Jeg håbede, du var død. - Vi får ikke altid, hvad vi ønsker os.
Hejsa.
Ironisk nok har du hjulpet mig med at færdiggøre, hvad jeg begyndte.
Efter du stak mig i ryggen og ødelagde vores kup,
fandt kejseren Buran, mens jeg rekrutterede på Priors.
Da jeg beamede tilbage, ramte torpedoerne os.
Men det gjorde en ionstorm også. Den forårsagede en transportfejl.
Og...
- Ved du, hvor jeg havnede? - Jeg er forvirret over "ikke død" -delen.
Et parallelunivers.
Ionstormen må have udskiftet transportsignaturerne.
For mig var det fysik, der agerede skæbne. Min skæbne.
Biovåbnet, du udvikler til kejseren. Vis mig det.
Med glæde.
Sensorerne melder om store tab på dæk 1 til 17.
Han vender tilbage for sin revolution, og så er det alt?
Han afslører sin placering, hvis han bliver ved.
Så har jeg ham.
Kejser, jeg ved, hvordan han gør.
Han er mester i at manipulere en.
- Tror du ikke, jeg ved det? - Han lokker.
Han vil lokke dig til ham. Lad mig kontakte mit skib.
De aner ikke, de flyver ind i en kampzone.
Kom nu, Philippa.
Du skal ikke kalde mig Philippa.
Men du har ret. Han spiller på mine følelser.
Min svaghed for dig. Det sker ikke igen.
Før hende til arresten.
Dine valg har forseglet din skæbne.
- De finder hende. - Saml dine mænd.
Skaf mig Lorca i live. Jeg skal personligt dræbe ham denne gang.
Kaptajnens log, stjerneår 1834.2. Fungerende kaptajn Saru.
Vi flyver mod det terranske flagskib, efter specialist Burnham kontaktede os.
Discoverys sporedrev virker igen
takket være den nu raske navigatør, løjtnant Stamets.
Men trods ihærdige forsøg
kunne løjtnanten ikke redde Discoverys mycelium-planter.
Han frygter, at hans terranske jeg allerede har forurenet netværket.
Og det kan få katastrofale følger.
Hvad ønsker du at vise mig?
Om 30 minutter når vi det terranske fartøj.
Airiam så det. En energisignatur fra centerkernen.
Det er mycelier.
Dette er mit modstykkes værk. Han bruger mycelierne
- til at drive deres skib. - Som vores.
Ikke helt. Vi flyver i netværket med sporerne.
Den kerne trækker energi direkte ud af netværket.
Jeg troede, netværket kan regenerere.
Ja, men det her forgifter netværket.
Det spreder en smitte i systemet.
Uden friske sporer bliver det værre.
Terranerne må vide, at det ikke er holdbart.
Det er vist ikke noget, de bekymrer sig om.
Det giver dem ubegribeligt meget energi.
Nok til at drive deres kæmpeskib og våben, der kan udslette planeter.
- Som ved Harlak. - Hvordan kan de være så kortsigtede?
De er så egoistiske, at de tror,
de kan genopfylde netværket, før det kollapser.
Den anden Stamets må have søgt en løsning, da han blev fanget i netværket.
Hvis ikke vi stopper dem, så kan netværket ikke reddes.
Det vil forværres overalt.
Her, i vores univers, på tværs af hele multiverset.
Og når det sker?
Så vil livet, som vi kender det, uddø.
Lad alle høre det.
Goddag, Philippa.
Jeg har iagttaget i årevis, hvordan fremmede vælter indover grænserne
og blomstrer i vores baggård. Og så tilskynder du oprør.
Terranerne mangler en leder, der sikrer vores race.
Du prøver, men du magter tydeligvis ikke opgaven.
Det vidste Michael.
Det var hendes store skam.
Nå. Ikke mere usømmelig deling af intimsnak.
Resten af jer kender mig måske. Nogle har tjent sammen med mig.
I får alle følgende tilbud: Afsværg Georgiou.
I hendes hænder falder imperiet. Men ikke jer.
Ikke i dag.
Michael Burnham må ikke skades på nogen måde.
Hun er vital for vores fremtid.
En fremtid, hvor vi sammen genskaber et prægtigt imperium.
Jeg har ham. Han er i laboratoriet.
Lorca har ikke kontrollen her, det har jeg.
Vi kommer til ham.
Hil dig, kejser!
Skyd ikke.
- Hvor er dine tropper? - Vi gik i et baghold.
Og du overlevede?
Lorca skånede mig.
- De skulle vide... - Hvad?
Han er her.
Goddag, Philippa.
Har du savnet mig?
Giv hende ild.
- Hr. Stamets. - Beskyttelsesfelt på 30 procent.
Femogtyve procent.
Fem, fire, tre, to. Det er nede.
- Lysgranat. - Søg dækning!
Nødtransport.
Du sagde ikke, hun kunne gøre det.
- Må vi dræbe ham nu? - Det afhænger af,
om han kan deaktivere en nødtransport.
Det kan jeg da godt.
Godt.
Omring tronsalen. Stram løkken.
Burnham til Discovery. Modtager I? Kom.
Discovery, modtager I?
Kom.
Kom nu.
Discovery her. Vi modtager.
- Godt at se dig, Saru. - I lige måde, min ven.
Situationen er forværret. Er kaptajnen hos dig?
Han er en af dem.
Han brugte os og skibet til at springe hjem til eget univers.
- Det var hele tiden planen. - Umuligt.
Vi havde da fornemmet det. Jeg havde da.
Det var derfor, vi ikke endte på Stjernebase 46.
Lorca ændrede koordinaterne til mit sidste spring.
Hvordan?
Han fik den nødvendige data fra mine spring rundt om klingon-skibet.
Så skulle han blot tilgå navigationen, hvilket han kunne gøre fra sin stol.
Lorca forbereder et kup mod kejseren.
I må ikke gå ombord kejserskibet.
- Kom væk herfra. - Jeg efterlader dig ikke her.
Saru, han har ikke brug for vores besætning. Han dræber jer alle.
Måske tager han den terranske flåde med til vores univers.
Ikke hvis terranerne har udslettet alt liv.
De har fremstillet en super-myceliumreaktor på Charon,
og den ødelægger netværket. Når det sker, ender alt liv.
I alle universer.
Hvordan stopper vi det?
Stamets mener, at hvis en foton-torpedo
rammer deres kerne, så bliver eksplosionen kraftig nok
til at skære forbindelsen, så netværket kan regenerere.
Lige nu beregner vi energispredninger.
Men?
Kernen har et beskyttelsesfelt.
- Vi kan ikke penetrere det. - Lad mig klare feltet.
Bliv i warp, så de ikke border jer.
Jeg sender et signal, når jeg er på plads.
Vær klar til at knuse kernen.
Burnham, slut.
- Tror du på skæbnen nu, Stamets? - Det var retorisk, ikke?
Din simple tænkning skuffer mig.
Det led jeg også af.
Men intet er sket ved et uheld.
At jeg endte i en anden verden.
At jeg fandt et skib, der kunne få mig tilbage.
Intet.
Jeg er beviset på skæbnen.
Apropos. Vi er nået det punkt,
hvor din nytte ikke længere opvejer den fare, du repræsenterer.
Ærlig talt. Jeg vil aldrig stole på dig.
Mycelium-netværkets levende kerne.
Næsten poetisk, hvad? Dræbt af din egen kreation?
Det er bare gas.
Jeg hader poesi.
Vi har en uautoriseret skib til skib-transmission.
Min kære Burnham.
Hej, Michael.
At dømme efter din kommunikation er du et sted på dæk 3.
Jeg ved ikke præcist hvor, men det er lige meget.
Jeg vil ikke finde dig. Du skal nok komme til mig.
- Og hvorfor skulle jeg det? - Du hører til her.
- Med dig? - I den virkelige verden.
Det er nok svært at forstå.
- Du er blændet af dine følelser. - Jeg var blændet af dig.
Jeg ved, du forstår, at jeg måtte lyve overfor dig
for at vende hjem.
Og du ved, at Føderationen er et eksperiment, der vil mislykkes.
Barnlig idealisme.
Hver en art, hvert et valg og hver mening er ikke lige.
Lige meget hvad folk siger.
De stærke og duelige skiller sig altid ud.
Som dig og mig.
Alle levende væsner fungerer bedst, når de kender deres plads.
Derfor er det vores pligt at lede.
Som du gjorde ved Dobbeltstjernerne.
Bliv hos mig.
Hjælp mig med at skabe fred i denne verden gennem styrke og orden.
På rigtig vis.
Din modpart var enestående.
Vores fremtidsplaner var utrolige.
Så mødte jeg dig.
Og sandheden er, at dine evner... overgår hendes.
Jeg ser dig, Michael.
Jeg ser din styrke.
Jeg tilbyder dig en fremtid.
Det gjorde jeg, da jeg fik dig ombord Discovery.
Grib den.
Hun omdirigerede transmissionen.
Hun kan være overalt.
Hun kommer.
Hvordan fandt du mig?
Mit armbånd skjuler mine livstegn.
Det her er dit fristed.
Jeg tænkte nok, jeg ville finde dig her.
Det burde jeg have vidst.
Lorca forførte også dig.
Hvorfor siger du det?
Han lod alle høre transmissionen.
Hvorfor ellers beskytte dig?
Lorca mener, skæbnen førte mig til ham.
Men han dikterer ikke min fremtid.
Jeg er selv ansvarlig for mine valg. Det er vi alle.
- Det lærte min Philippa mig. - Denne...
...tilhørte min Michael.
Nu har Lorca taget alt fra mig.
Du mistede en datter.
Et imperium.
Jeg mistede en kaptajn...
...og et liv.
Begge versioner af mig forrådte versionerne af dig.
Det skal ikke ske igen. Og jeg lader ikke dig dø igen.
Så det var min skæbne i dit univers.
Jeg stopper Lorca.
Nu forstår jeg hans besættelse af dig.
Du får mig næsten til at tro, du kan gøre det.
Det kan jeg.
For det, han har gjort mod mig.
Mod alle dem, der har stået i vejen.
Og de mange, der dør, hvis ingen stopper ham.
I dag.
Hvad er din plan?
Feltet om kernen skal deaktiveres.
Det gøres fra tronsalen.
Hvordan vil du nå frem?
Jeg giver efter for Lorca.
Vi har et problem.
Vi ved, kernen drager eksotisk energi ved at blokere strømmen i netværket,
men vi vidste ikke, at sporerne har samlet sig
og skabt hypertyngdefelter og magnetiske felter.
En torpedo er ikke nok til at bryde forbindelsen.
Vi må overbelaste den med en kædereaktion af potentiel energi.
Hvad har vi, der har så stor en kraft?
Vores sporer.
Deres energi er nok til, at vi kan krydse galakser.
Vi kan modificere vores sprænghoveder med sporer.
Og hvor mange sporer skal vi bruge?
Dem alle. Vi kan ikke springe hjem bagefter.
Vi skal tæt på for at ramme.
Kernen er i hjertet af overbygningsdækket.
Vi vil selv blive ramt, hvis vi er så tæt på.
Jeg har kørt simuleringer.
Vores skjolde kan ikke
beskytte os mod den energi, netværket vil frigive.
Chokbølgen vil udslette os.
Jeg tror ikke, vi kan overleve.
Det er ganske kendt...
...at min art kan fornemme døden.
Jeg fornemmer den ikke i dag.
Jeg har ikke svarene på alt.
Men jeg er omgivet af et hold, som jeg stoler på.
En kaptajn kunne ikke få bedre folk.
Lorca misbrugte vores idealisme.
Men tag ikke fejl. Discovery er ikke længere Lorcas.
Hun er vores.
Og i dag får hun sin jomfrurejse.
Vi har en opgave. Og vi accepterer ikke nederlag.
I har jeres ordre. Kom i gang.
Javel, kaptajn.
Vi har henrettet hendes herrer og officerer.
Resten sværger loyalitet til Dem.
Godt.
Jeg tænker på dem, der har sagt, at en sejr efterfølgende føles hul.
Sikken flok idioter.
Hun er her.
Michael.
Hvad så?
Jeg vil ikke se flere døde, Gabriel.
Jeg kender jeres kultur,
og hvis du ønsker at tage tronen på behørig vis...
...skal du henrette kejseren.
Er du forberedt til at dømme Philippa her til døden?
Det, du sagde i kapslen i går... var sandt.
Hun er ikke min Philippa.
Hvor terransk af dig.
Nu har jeg hende jo.
- Hvad vil du forhandle med? - Det ved du.
For min besætning... får du mig.
Lad dem rejse, og så er jeg din.
Som du sagde,
så er min fremtid her.
Men jeg tilbyder dig kun min hjerne. Ikke andet.
Indtil du kommer helt på plads...
Du forstår vel.
Det ser ud til, at din skæbne er at blive forrådt
af Burnham'er i alle universer.
Nej.
Min skæbne er at dræbe dig.
Det ville godt nok være imponerende.
Velkommen hjem, Michael.
Kaptajnen havde ret.
- Om? - "Vi accepterer ikke et nederlag."
Vi har måske en udvej. Jeg har analyseret simuleringen.
ISS CHARON
Hvis vi sprænger kernen,
så vil den efterfølgende eksplosion være ren mycelium-energi, ikke?
Ja.
Ja. Men ikke bare en eksplosion.
Ifølge den her, den primære mycelium-chokbølge.
Hvis vi kan holde os i kanten,
kan vi ride på bølgen, til vi får energi til drevet.
- Og så kan du få os hjem. - Men...
Skibets skjolde kan ikke modstå eksplosionen.
Medmindre vi modificerer sporedrevet med vores warpdrev.
Den efterfølgende warp-boble kan give ekstra beskyttelse.
Et ekstra skjold.
Hvis jeg dekompilerer koordinaterne, som Lorca anvendte,
så burde jeg kunne finde den rette vej for os.
Og det burde få os tæt på samme punkt på vores tidslinje.
Du vil se et utal af veje. Det bliver virkelig...
Du vil vist sige "svært".
Men jeg accepterer ikke nederlag.
Tak for din inspiration, kadet.
Meld nu dine fund til kaptajnen.
Vi når måske alligevel hjem.
Besked fra Charon.
Vi kan nu springe ud af warp.
Beskeden har Burnhams sikkerhedskode.
- Løjtnant Detmer, få os ud af warp. - Javel.
Kaptajn, vi prajes.
Det er Lorca.
Op på skærmen.
Hr. Saru.
Godt at se dig.
Godt, jeg kan sige farvel til dig og resten af besætningen.
I skal vide, at min beundring af jer var og er oprigtig.
Når jeg ser jer,
ser jeg en formidabel gruppe soldater, jeg har formet.
Hvis jeg på nogen måde fornemmede, at I evnede
at frasige jer jeres kultagtige loyalitet overfor Føderationen,
havde I fået en plads hos mig.
Dine følelser interesserer os ikke. Hvor er Burnham?
Hun har det fint.
Hun har valgt at blive hos mig, og derfor dør I ikke i dag.
Jeg vil gerne høre det fra hende.
Jeg er, hvor jeg hører til.
Det er her.
Så er jeg tilfreds.
Affyr!
- Hold øje med beskyttelsesfeltet. - Javel.
Gør klar til Rhys.
- Javel. - Kom så, folkens.
Vent.
Stop.
- Du tvinger mig til at dræbe dig. - Nej.
Hvis du havde spurgt, havde vi hjulpet dig hjem.
Sådan er Stjerneflåden.
Sådan er jeg.
- Og derfor dræber jeg dig ikke. - Men det gør jeg.
Vi...
Vi kune have...
Det var en god plan.
Burnham gjorde det. Feltet er nede.
- Beam hende tilbage. - Jeg prøver på det.
Prøv hårdere.
Du kæmpede bravt.
I et øjeblik...
...var hun hos mig igen.
Lorcas mænd.
Jeg holder dem hen.
Jeg er en slået kejser. Jeg har vist sårbarhed.
Jeg har ingen fremtid.
Men jeg vil have en passende død. Kæmpende til sidste åndedrag.
Gå, Michael Burnham.
Find hjem.
Lev.
Burnham til Discovery.
- Jeg har hende. - Få hende ud.
Hun er ombord.
- Sort alarm. - Javel.
Sort alarm.
Fastlås våben på det skib.
Terranerne sigter på os.
- Nu eller aldrig, Detmer. - Javel.
Hvad har de gang i?
Er feltet aktivt?
- Fastlåst. - Fyr, hr. Rhys.
Javel.
- Warpfart, nu. - Javel.
Myceliet interagerer med drevet.
- Kadet Tilly? - Det ser godt ud.
- Aktiver sporedrevet. - Javel.
Det virker. Netværket regenererer.
Skjoldene er på maks.
Vejen deler sig for hurtigt.
Jeg kan ikke se vejen.
Netværket er en gave. Det er tråden, der væver livet.
Jeg kan ikke finde ud.
Følg musikken, Paul.
Åbn øjnene.
Vent. Det er lysningen i skoven.
Tak, Hugh.
Tilly...
Genstart systemet, og find ud af, hvor vi er.
Og hvornår.
Hvad har du gjort?
Kaptajn. De celestiale mønstre og den subatomare analyse bekræfter,
at vi er i vores Alfa-kvadrant.
Men vi skød forbi med ni måneder.
Hr. Bryce, send en besked til Stjerneflåden.
- Informer dem om vores tilbagevenden. - Javel.
Hr. Rhys, opdater vores kampkort.
- Jeg vil se status på krigen. - Javel.
Kaptajn, Føderationen svarer ikke på vores signal.
End ikke automatisk svar.
Hvad betyder det?
Kampkortet på skærmen, kaptajn.
Hvis kortet passer...
...så har...
...klingonerne vundet krigen.
Tekster af: Nicolai Duelund Jensen