EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Tidligere på Star Trek: Discovery:
I går åt vi innvollene til hans brødre.
I dag søker du ros fra ham?
Send gjesten vår til lugarene.
- Tyler. - Lever hun?
Burnham er trygt tilbake.
Jeg dreper deg i T'Kuvmas navn.
- Kan jeg...? - Konsentrer deg om å bli frisk.
Når jeg ser på deg nå, ser jeg Voqs øyne. Jeg ser ham.
Det er litt ironisk. Mannen du forelsket deg i, var klingon.
Ikke angre på at du elsket noen.
Hvordan beseiret du Klingon-imperiet?
Klingonene er som kreftceller.
For å bli kvitt dem, må du fjerne selve svulsten.
Klingonene angriper.
De samler styrker for å angripe Sol-systemet.
Vi må ta krigen til dem. Kl. 21 hopper USS Discovery til klingonplaneten.
La meg introdusere dere for personen som skal lede dere til Qo'noS.
Kaptein Philippa Georgiou.
Målet er i hende.
Kvelden før slaget, på en kald og vindstille natt,
snudde en gammel general seg mot en ung soldat:
"I morgen", sa mesteren, "lærer du frykten å kjenne."
Soldaten, som ikke hadde opplevd krigens lidelse,
så på generalen med spørrende blikk.
"Hvordan gjenkjenner jeg frykt om jeg ikke vet hva det er?"
Generalen svarte:
"Du vil gjenkjenne frykt fordi den snakker veldig raskt
og veldig høyt."
Status. Ror.
Kurs 94, markør 21. Tolv lysår fra klingon...
Ikke vis respekt ved å kalle den grønne flekken "hjemplanet".
Klingoner er dyr og har ikke hjem.
Kall den Qo'noS eller fiendeplaneten. Ops?
Skjoldene er fullt operative. Skanningene...
Jeg bryr meg ikke om hva vi skanner,
men kun om hva som skanner oss. Kommunikasjon?
- Discovery sender ikke signaler. - Bra.
Er det slik frykt ter seg, er den lett å gjenkjenne.
Da den soldaten vurderte generalens råd,
stilte hun samme spørsmål som vi:
"Når jeg vet hva frykt er, hvordan beseirer jeg den?"
Spesialist, kan du hjelpe meg med en feilfunksjon i datanettverket?
Hun følger ikke Føderasjonens idealer. Skal vi adlyde henne?
De ga henne jobben.
Jeg ga deg ikke tillatelse til å forlate din stasjon.
Hva er i veien? Er du redd, Nummer En?
Hvor jeg kommer fra, har vi et ordtak: "Redd kelpien betyr seig kelpien."
Har du blitt seig siden vi jobbet sammen på Shenzhou?
Det stemmer, kaptein.
Veldig seig.
Såpass seig at mange synes jeg er uspiselig.
Jeg vet nå ikke det.
Hvor kommer du fra, kaptein?
Det ordtaket om kelpiener er så treffende.
Jeg lurer på hvor det kommer fra.
Ikke vær dum, Michael. Du vet jeg vokste opp i Malaysia.
Men hvor?
Vi dro dit sammen en gang, men jeg husker ikke navnet.
Pulau Langkawi.
Stemmer.
- De nydelige strendene. - Ja.
Kom, så går vi en tur.
Prøv å avsløre meg igjen, så hiver jeg deg i arresten.
Stjerneflåten rekrutterte en jordboer. De er desperate.
Føderasjonen hadde et problem. Jeg tilbød en løsning i bytte mot frihet.
Og hva er galt med desperasjon?
Du var desperat da du tryglet meg om å avsløre hvordan vi slo klingonene.
Du setter i gang med stort mot, men så begynner du å tvile.
Jeg har lest om det du gjorde kvelden før krigen.
Problemet ditt er manglende fullføring.
Du burde ha drept min dobbeltgjenger på befalsrommet,
angrepet klingonene og blitt en helt.
Fortell meg planen.
Aldri gjør det igjen.
Føderasjonen taper.
Klingon-armadaen er allerede på vei mot din hjemplanet.
Min kunnskap gir dere en sjanse.
Er du med meg eller mot meg?
Med deg, kaptein.
Du?
Hvordan? Vår herre stakk deg i hjertet.
T'Kuvmas hus åt ditt kjøtt.
- Jeg er ikke den Philippa Georgiou. - Du har også godt av litt krydder.
Hjemmet mitt.
Det er syv vulkanåpninger på Qo'noS som leder til et hvilende vulkansystem.
Hvilken kan et landingsfølge lettest nå til fots?
Jeg skal ikke si et ord.
Denne krigen er over når vi knuser dere, samlet under T'Kuvmas kall.
Denne krigen utkjempes ennå, men din drøm om forente klingoner?
Den er tapt.
- Dra til helvete, lille menneske. - Dere snakker for mye.
Datamaskin, reaktiver innesluttingsfelt. Gi meg stemmekontroll.
Si hvor landingsfølget må lande.
Hvor?
Dere har allerede tapt.
Det holder!
Vi har en annen mulighet.
Admiral Cornwell fortalte meg om denne krysningen.
Strategisk sett forstår jeg at dette er et verdifullt våpen.
Men som klingon, er den kastrert.
Den er godartet, ubrukelig for dem, men svertet i Føderasjonens øyne.
Så hva kan den brukes til?
Han har tilgang til klingonens minner.
Det eneste jeg ser er et "hvem vet hva" som leker med en tråd.
Dette er et pålestikk. Den sklir ikke ut.
Det første jeg lærte som liten som gjorde meg til meg.
Det knytter meg til fortiden, til den jeg er. Voqs liv,
hans minner, jeg har dem også.
Alltid.
Jeg er villig til å dele det han vet. Ikke for deg.
For...
...Stjerneflåten.
Vil du ha hjelp eller ikke?
Hva vet du om Qo'noS' overflate?
Vi bruker en drone som kan se gjennom stein, for å kartlegge
og finne militærmål, så vi kan planlegge et omfattende angrep.
Men Discoverys hule er ikke koblet til de hvilende vulkanene.
For at dronen skal funke, må den sendes til en av dem.
Som du vet, har vi så og si ingen informasjon om Qo'noS.
Vi bruker kart som vulcanene lagde for 100 år siden.
Denne går til Høyesterådets kammer. Ren høybåren arroganse der.
Denne er oversvømt av Skral-elva.
Dette er det tryggeste tilgangspunktet for dronen.
Før, da krateret var aktivt, var vulkanåpningene hellige.
Levende offer ble kastet inn for å hedre Molor.
Da Kahless beseiret Molor, ble de templene forlatte, bygd oppå.
De som gjensto, ble skjult slik at sensorer ikke kan finne dem.
- Dere må gjøre arbeidet på bakken selv. - Hva finnes der nå?
Området ble gitt til orionfolket, som bygde en ambassade over ruinene.
I min verden er orionfolket kriminelle, pirater, slavehandlere.
- De er ganske like her. - Utmerket.
Han skal bli med oss og hjelpe oss å finne det vi ser etter.
Er det et problem?
- Nei. - Nei.
Kaptein.
Jeg har sett på mannskapslisten. Jeg har en annen jeg vil ha med.
Kom inn.
Så godt å se deg, Tilly.
Takk, jeg har hørt og lest kjempemye om deg.
Jeg spør alltid om kaptein Georgiou.
Å se ansiktet ditt minner meg om hvor gøy vi to hadde det.
Da vi undertrykte betazoidene, utslettet Mintaka III.
- Hun er ikke... - Nei.
Så hun er fra...?
Du er jordboerkeiseren.
Ikke gjør det.
Du er så lik henne.
Yngre, kanskje.
Men å drepe tar på.
- Så stygge krøller. - Ja. Hva skjer?
Hun vil ha deg med i landingsfølget.
Bare så du vet det: Jeg er ikke den personen du kjenner.
Ikke vær så sikker, Killy.
Du skal få æren av å bære kartleggingsdronen.
Gå til lugarene deres, kle dere som skurker.
Vi trenger ting å byttehandle med.
Gabriel fant vel noe av interesse i dette universet.
Klarer du deg der nede?
Ikke tenk på meg.
Klar, løytnant?
Først et alternativt univers, nå en hule på et 100 år gammelt kart.
Så klar som jeg blir.
- Sort beredskap. Til Qo'noS. - Ja, kaptein.
Sort beredskap.
Skjoldene holder.
Stabilisatorstrålene kompenserer for planetens tyngdekraft.
Er ikke jeg flink?
Vi er på plass og stabile. Dere kan stråles ut.
Aktivér.
- Ikke mange mennesker her. - Bortsett fra vår rases bunnfall.
Nettopp. Det er usannsynlig at vi får informasjon av orionfolket her.
Ikke stopp. Ingen vil ha deg her.
Tilly.
Vær frekk igjen, så vil nesa di lukte bakhodet ditt.
Vi her for å forhandle.
Vis henne sakene.
- Fortell henne hva det er. - Nausicaanske energipistoler.
Siste patent, paralitiumcelle, har både stråle-og pulsmodus.
Polylegeringshylser, kan nesten ikke oppdages i kontroller.
- To tusen darsek. - Få se hva mer dere har.
Jeg blir sulten av å selge våpen.
Har noen andre lyst på mat? Michael?
- Hallo. - To, takk.
- Hva er det? - Aner ikke. Ville bare snakke med deg.
Skjønte det.
- Vet du hva hun har planlagt? - Nei.
Vi må bare holde øye med henne, passe på at hun holder seg til oppdraget.
Jeg vet at dette er vanskelig for deg.
Men jeg er her.
Takk.
- Hva er det? - Nydelig.
- Romhval. - Gormagander?
Det holder. Vi er ikke her for å gå på sirkus.
Ut!
Alle sammen!
Ved nærmere ettertanke, begynner vi på sirkuset.
Så hva skal vi...?
Jeg visste at hele dette universet ikke var kjedelig.
Bruk disse. Vi er mer effektive hver for oss.
Kjøp informasjon. Få oss til den helligdommen.
Hvor mye for litt alenetid?
Der borte.
Ta med vennen din.
Nei. Så snilt. Men jeg venter her.
Hun er ikke til deg. Vokt dronen.
- Kanskje de vet hvor helligdommen er. - Om de vil si det.
Spillet heter t'Sang. Betyr "utslett dem".
- Kan du reglene? - Jeg tror det.
Og jeg tror jeg er flink.
Jeg mener, Voq var flink.
En tålig god gambler. Han følte at tallene var på hans side,
som om universet veide opp for alt det andre.
Som hva da?
En medfødt sykdom gjorde huden hans gjennomsiktig.
De så på ham som et misfoster.
Hva gjør du her, menneske?
Spionerer for Føderasjonen?
Nei, jeg er ute etter å ta et par hundre darsek fra tapere som deg.
La ydmykelsen starte.
Har du penger med deg, lille rappkjefta gutt?
Flytt deg.
Vedd.
- Croupier! - Rød.
Den nye spilleren begynner.
To! Seier! Ødelegg ham!
To!
Seier! Eid!
Kom og sitt?
Takk.
- Røyk? - Å, så snilt. Nei takk.
Jeg har et veldig trangt spiserør.
Det er sært, men sant.
Så det passer ikke til det.
- Kast henne ut. - Forresten, ja takk.
Bare litt.
Inhaler.
Tror du...? Tror jeg fikk...?
Ingen av dem visste om gamle helligdommer.
Du fikk venner raskt.
Det er morsomt at jeg snakker klingon. Som en hund på vannski.
- Er det et gammelt klingonordtak? - Nei, jeg diktet det nå.
- Jeg liker å stå på vannski. - Ja, jeg husker det.
Du dro litt brått. Går det bra?
Jeg fortalte deg aldri hva som skjedde med foreldrene mine.
Nei.
Jeg mener... Jeg har hørt ting.
Ville ikke presse deg.
De var stasjonerte på en vitenskapsbase på Doctari Alpha.
De hadde planlagt en ferie til Mars.
Men jeg tryglet dem om å bli i tre dager til...
...så jeg kunne se en stjerne bli en supernova.
Klingonene angrep.
Pappa prøvde å sperre kjøkkendøra...
...og mamma gjemte meg i et skap.
Jeg kunne ikke se, men jeg hørte alt.
De drepte pappa først.
Det var raskt.
De brukte lenger tid på mamma.
Og da det var over, satte de seg ned.
Rundt vårt bord.
Spiste vår middag.
Og de snakket og lo.
Og all den latteren nå...
Det er naturlig å hate dem.
- Og meg, for det jeg har blitt. - Det hadde gjort ting lettere.
Jeg ser meg rundt, og jeg...
Jeg ser folk som lever livene sine.
Kanskje ikke normalt for oss, men vanlig for dem.
Keiseren tok feil. Dette er et hjem.
Gir vi Føderasjonen noe å angripe, forsvinner det for alltid.
Jeg kan se begge sider. Bokstavelig talt.
Jeg valgte din side,
hvor det er mulig å føle omsorg og sympati for fienden.
Men ingen klingon har følt det for deg.
Du gjorde det.
Så du det?
Kjøpe en ekstra drink og brenne den.
Det er noe Molors tilhengere gjør.
Det er mulig de vet om helligdommen.
Likte du det?
- Gjorde du? - Jeg lærte så mye nytt.
- Vi burde ikke ta betalt. - Men vi er nødt.
Kanskje hvis dere lærer meg noe, så kan vi kalle det en byttehandel.
Hvor er Molors helligdom?
Slutt! Skam deg.
Du sov. Jeg er av orionfolket.
Hva inhalerte vi?
Jeg kan smake... svovel og aske.
Vulkansk damp, rett fra kilden.
Ja, men ikke egentlig. Fordi vulkanene her er døde.
Nei, de lever.
Hvordan skal dronen komme frem? Varmen ødelegger den.
Få den.
Faen. Det er ikke en drone. Tilly til Burnham.
- Snakk, Tilly. - Først vil jeg si at jeg er sykt høy.
Men du må høre på meg. Det er aktive vulkaner under oss.
Og dronen... Det er ikke en drone. Det er en hydrobombe.
- Vi har dem om bord... - Hva sa du om en hydrobombe?
Tilly?
Svar, kadett.
Jeg vet hvor helligdommen er.
- Hva er i veien? - Tilly.
- Hva slags skade kan bomben påføre? - Om den sprenges i et aktivt vulkansystem?
- Apokalyptisk. - Et freatisk utbrudd.
Vann fordampes og utløser en enorm eksplosjon.
Bakken direkte over kjernen fordunster.
Så fylles atmosfæren av aske. Qo'noS blir ubeboelig.
Dette var planen.
- Burnham til Discovery. - Ja?
Georgiou er i ferd med å fremkalle en katastrofe.
Det er mulig hun er i helligdommen. Kan du låse transportøren på henne?
Ja. Men jeg kan ikke få henne ut.
Helligdommens skjold gjør det farlig å transportere.
- Hva med bomben? Kan du hente den? - Det er for sent. Signalet forsvinner.
- Vi må kontakte Stjerneflåten. - Jeg tror dette er deres ordrer.
Jeg må prate med Cornwell.
Er det slik Stjerneflåten vinner krigen?
Folkemord?
Du vil snakke om dette her? Greit.
Ord for grusomheter er beleilige etter noe har skjedd.
Klingonene er i ferd med å utslette Føderasjonen.
Ja, men spør deg selv: Hvorfor ga du dette oppdraget til en jordboer?
Hvorfor skjule det?
- Fordi du vet vi ikke gjør sånt. - Det gjør vi snart.
- Vi har ikke råd til å ha prinsipper. - Det er alt vi har.
For et år siden... sto jeg alene.
Jeg trodde at vår overlevelse var viktigere enn våre prinsipper.
Jeg tok feil.
Trenger vi et mytteri i dag for å bevise hvem vi er?
Vi er Stjerneflåten.
Hva foreslår du?
Endring i planene.
Jaså?
- Ifølge hvem? - Deaktiver bomben, Philippa.
Du er allikevel fri. Her er beviset.
Du overbeviste dem om å la være, hva?
Å utslette en hel planet? Ja.
Ikke vær så dramatisk.
Da jeg gjorde dette, utslettet det ikke klingonene.
En god del av dem klarer nok å overleve. Dessuten har de en fordel.
Ingen jordboerskip skyter dem ned idet de prøver å rømme.
Slå den av.
Har du ikke innsett at jeg gjør dette for deg?
Ved å avslutte krigen
frigjør jeg deg fra skylden og smerten du bærer med deg.
- Tror deg ikke. - Var verdt et forsøk.
- Du er virkelig ikke som min Georgiou. - Nei, og det har jeg aldri vært.
Hun er død, Michael.
- Man får ikke nye sjanser. - Du har nok rett.
Jeg liker deg.
Kom over på mitt lag. Bomben er plassert. Vi har detonatoren.
Både Stjerneflåten og klingonene må gjøre som vi sier.
Det tenkte jeg også. Få den.
Ta friheten og gå i bytte mot detonatoren.
Eller røm fra mitt skip og dets mannskap,
og bli jaktet av Føderasjonen så lenge du lever.
Tror du Føderasjonen skremmer meg?
Nei.
Men du må drepe meg for å slippe forbi.
Så du må se meg dø. Igjen.
Nevnte jeg at du blir jaktet så lenge du lever?
Den er kodet til mitt bioavtrykk.
- Skal jeg bytte det til ditt? - Nei, ikke til mitt. Kom.
Hva er dette?
Dette er stedet hvor Føderasjonen knuste klingonene.
Vi la en bombe i hjertet av din hjemplanet. Qo'noS blir utslettet.
- Er jeg her så du kan hovere? - Nei.
Jeg tilbyr deg et alternativ.
Klingoner følger styrke. Bruk Qo'noS' skjebne til å vinne kontroll.
Bevar sivilisasjonen din, heller enn å se den ødelagt.
Men... jeg er ingen.
Du fortalte Voq at du ikke ønsket å lede.
Jeg er fakkelbæreren. Den som lyser vei for lederen.
Voq har alltid trodd på deg, L'Rell.
Tre ut av skyggene.
- Da går jeg. - Oppfør deg, Philippa.
Ellers tar du meg?
Sørg for at jeg slipper.
En isik for tankene dine.
Jeg har alltid lurt på hva det er. Fant aldri ut av det.
L'Rell skal reise til et Mókai-skip.
- De blir overrasket. - Mennesker trenger ikke
å sende beskjeder høyt og tydelig. Det må klingoner.
Jeg blir med.
Det keiseren sa, er sant.
Jeg er til ingen nytte for én av sidene. Kanskje jeg kan være til nytte for begge.
- Jeg er ikke flink til å ta farvel. - Ikke jeg heller.
Det skjer for ofte.
Michael, tross alt du har opplevd,
så var det din evne til å elske som reddet livet mitt.
Jeg vil savne å se deg.
Jeg ser deg, Ash.
I øynene dine.
Kun deg.
Takk.
Burnham til Discovery. Transport av en.
T'Kuvma visste at det mektigste imperium, var et samlet imperium.
Tjuefire hus som ett.
Han trodde han kunne forene oss i en krig mot Føderasjonen.
Men vi har gått oss vill i denne kampen.
En ny leder er nødvendig for å oppfylle min herres plan.
Jeg er den lederen.
Jeg holder vår hjemplanets skjebne i min hånd.
Skjebnen til Imperiet.
Vi er stolte.
Vi er rettskafne.
Og vi skal bli ett igjen.
Dere skal senke våpnene...
...eller lide konsekvensene.
Valget er deres
Foreningen av vår rase begynner nå.
Jorda, Andor, Tellar, Vulcan.
Alle Føderasjonsplaneter har tatt reisen fra mørket ut i lyset.
Det samme har klingonene. Krigen er over.
Vi opplevde triumfer.
Personlige seiere.
Mot som overgikk fornuft.
Men vit dette, dette var dystre tider.
Tider vi ikke kan gjenta.
Tider vi ikke kan glemme.
En isik for tankene dine.
- Hva er en isik? - Jeg vet ikke.
Det var noe mamma pleide å si.
Takk for at du kom. Det er godt å se deg.
Er alt i orden?
Da jeg var ungdom, sa du at jeg ikke måtte glemme mennesket i meg.
Jeg visste ikke hva det betød.
Hvordan jeg kunne klare det. Jeg visste ikke hvorfor jeg burde.
Jeg forstår det nå.
Så takk. For at du ikke ga opp.
Det er sånn mødre er.
- Michael. - Far.
Det Føderasjonen valgte å gjøre på Qo'noS var umoralsk,
og jeg spilte en rolle.
Klingonene var tydelige på at de ville utrydde oss.
Du var desperat etter å redde oss. Jeg kjenner til følelsen.
Men allikevel klarte du å finne et alternativ.
Det er ikke bare jeg som synes at din kamp for våre idealer er rosverdig.
Jeg ba om å få gi det til deg.
Ditt rulleblad er slettet.
Føderasjonens president har offisielt benådet deg.
Kommandør Burnham.
Føderasjonen takker deg, og jeg takker min datter.
Moren din blir værende i Paris et par dager.
Jeg reiser med Discovery til Vulcan. Vi skal hente deres nye kaptein der.
Jeg er glad vi skal reise sammen.
Vi er ikke lenger i krig. Men allikevel funderer jeg
over det samme som den unge soldaten:
Hvordan kan jeg beseire frykten? Generalens svar:
"Vi kan kun beseire frykten ved å sette foten ned."
Nei, vi tar ikke snarveier på veien mot rettskaffenhet.
Nei, vi skal ikke bryte reglene som beskytter oss fra våre instinkter.
Nei, desperasjonen får ikke ødelegge vår moral.
Jeg har brutt alle de reglene.
Noen sier at man ikke får nye sjanser i livet.
Det stemmer.
Men vi kan bare se fremover.
Vi må være fakkelbærere.
Vi må spre lys, så vi kan finne veien til evig fred.
Vi skal fortsette å utforske, oppdage nye verdener, nye sivilisasjoner.
Ja, sånn er Føderasjonen av forente planeter.
I dag hedrer vi fenrik Sylvia Tilly.
Hun har kommet inn på Stjerneflåtens offiserprogram.
Ja, sånn er Stjerneflåten.
Kapteinløytnant Paul Stamets, legeoffiser Hugh Culber.
Ja, det er sånn vi er.
Kommandør Saru, første kelpien til å motta en hedersmedalje.
Og sånn skal vi alltid være.
Aldri vært på Vulcan.
Jeg kan vise deg rundt. Det er rart ikke å hoppe til Vulcan.
Stjerneflåten prøver å finne et ikke-menneskelig grensesnitt.
Frem til da er det greit for meg å reise på gamlemåten.
- Kapteinen er på broa. - Fungerende kaptein.
Til deres stasjoner. Dere kan prate med vitenskapsoffiser Burnham senere.
Takk, Mr. Saru, for at du tillater dette.
Jeg blir aldri lei av å se hjemmet mitt.
Så klart.
- Er vi ute av Sol-systemet? - Ja, kaptein.
Legg kurs for Vulcan på maks warp.
Ja, sir.
INNKOMMENDE FØRSTEPRI-NØDROP
- Innkommende anrop. - Fra hvem?
Jeg sliter med å identifisere det. Det er en førstepri-nødrop.
- Identifiser kilden. - Det er en føderasjonskode.
Den er uklar. Jeg prøver å finne den.
- Ror, sakk farten. - Vi går ut av warp.
Dette er kaptein Saru fra føderasjonsskipet Discovery.
Si hvem dere er.
Kaptein Pike praier oss.
Det er USS Enterprise.
Tekst: Lise McKay