Detta har hänt...
Dekan Weinstock.
Kan vi byta ett par ord?
Weinstock går i pension.
Han rekommenderar mig som dekan.
Vi har ett Lori-problem.
Lori har accepterat en plats
i styrelsen vid den ansedda Hamilton School.
Hur mycket rövslickeri kan du klämma fram på tre där, biträdande dekan Trakarsky?
Jag har jobbat galet mycket med en presentation av en ny teater
vid Hamilton School.
Jag tänkte att vi kunde skolka.
Vi måste jobba.
- Vad är du? - Deras tillfälliga sexpartner.
Hur ska hon kunna passa in med våra jobb, i vårt liv?
Varför avslutar vi det inte bara?
Mamma?
- Vad var det? - Hörde du det?
Jag är ledsen. Jag måste ha fick-ringt dig.
Jag vet inte vad du hörde...
Att Izzy inte är er systerdotter?
Eller betalar ni henne för att ha perverst sex med er?
Vi måste förhandla.
- Nej. - Jovisst.
- Nej. - Jo.
ÄRA - INTEGRITET
Andas. Du måste andas.
- Det här händer inte. - Jo, det händer.
Du måste andas.
Andas in och ut.
- Andas! - Jag andas.
- Det är hemskt. - Du...
Andas. Skärp dig, Jack.
- Hör ni. - Sluta.
- Hör ni. - Ja?
Ni kanske inte vet det, men jag är en mycket ambitiös ung kvinna.
Förutom att bli elevordförande,
skulle jag även vilja bli kapten för fotbollslaget.
Vi kanske kan komma överens om nåt mer realistiskt?
Som nya skor?
- Verkligen? - Kvinnor älskar skor.
Lite sexistiskt, eller?
Men jag hatar inte idén.
Vi kan göra typ månadens sko?
- Innan jag glömmer. Dra åt helvete, Ava! - Jag hörde.
Älskling. Det hjälper inte.
Låt oss sammanfatta det hela.
Ordförandegrejen kan bli svårt.
- Folk gillar inte dig. - Ingen gillar dig.
Du heter Ava, för Guds skull!
Namnet dryper av överlägsenhetskomplex.
Gör det?
- Ja. - Älskling.
Herregud.
Det var inte snällt, älskling.
Vi gick nog över gränsen.
- Jisses, nej... - Du har vänner.
Ava är ett fint namn.
- Förlåt. - Det var fel.
- Det var olämpligt sagt. Förlåt. - Herregud...
Jag skämtade.
Alla vet att dekanen slänger valsedlarna och väljer elevordförande.
Tonåringar röstar på den som lovar öl i dryckesautomaterna
och rökrutor för gräs.
Jag kanske kan lova ett ordförandeskap.
Skämtar du? Var ska det sluta?
Plötsligt sitter du och gör hennes läxor.
- Älskling. - Det var den bästa idén nånsin.
Vet du vad?
Herregud. Älskling. Nej.
Nej. Låt bli!
Det där är inte lösningen. Lägg ner den.
- Är du okej? - Jag mår bra.
Vi måste fokusera på lösningar.
Ordförandeskap.
- Fixa det. - Okej.
Fotbollsgrejen kan bli svår. Kan du ens sparka en boll?
Jag är en A-B-elev,
och behöver aktiviteter för att komma in på Berkeley.
Jag måste sticka.
Är vi överens, dekan Trakarsky?
Gör det inte, Jack.
Gör det inte. Det är ett misstag.
- Gör det inte. - Japp.
- Toppen. Kan knappt bärga mig. - Inte jag heller.
Hej då, tokdårar.
Menar du allvar?
- Hej, mr Trakarsky. - Hej, tjejer.
Där är de!
Och nu är han här.
Dekan Weinstock. Tack för ditt stöd.
Jag var så nervös.
Det märktes inte. Du var fantastisk.
Du måste vara stolt.
- Jag är stolt. - I motsats till likblek och skum.
Jag går igenom mycket... Det är mycket nu, med min mage.
Jag har ju sagt det till dig.
- Jag har den där grejen. Och det... - Ja.
- Precis här. Jag har... - Just det.
Vi vill att du gör nåt speciellt och utmärkande.
Menar du allvar?
Det är fantastiskt. Tack.
Det är inte officiellt än förrän styrelsen har godkänt det.
Vadå?
- Styrelsen? - Ursäkta?
- Ja, skolans styrelse. - Vår styrelse?
En formalitet. Inget att oroa sig för.
- Jaha. - Jag visste inte.
Styrelsen måste godkänna oss båda två.
- Ett extra hinder. - Ja.
- Mår ni bra? - Jadå!
Kan vi göra det ihop? Två för samma pris som en?
Så förutom hans matsmältningssystem,
- så mår ni bra? - Ja.
- Vi är så överväldigade. - Ja. Herregud.
Vi mår mer än bra.
- Vi har så mycket på gång. - Ja.
- Och en sån dag. - Tack.
Solen skiner...
Vad fan ska vi göra?
- Helvete! - Herregud.
- Kortsiktigt. Vi köper vodka.
- Ja. - Visst?
Jag älskar dig.
Vi fixar det här.
Jag kommer alldeles säkert att döda henne.
Visst. Vänta, vadå?
Vi vill att ni mejlar era ämnesval till Marla imorgon
eller PJ, nån av lärarassistenterna.
Och så godkänner vi det.
Allvarligt? Jag går förbi dig varje dag,
- men måste ändå be dig flytta dig? - Allvarligt?
Varenda jävla dag kommer du tio minuter innan slutet, för att sno anteckningar.
Tänk utanför ramarna.
Och nu, för...
Den här gången är jag klädd som en kåt collegetjej, och...
Ingenting?
Jag är chockad.
Betalar män dig för att klä dig som cheerleaders och collegetjejer?
Jag tappar hakan. Chockad.
Inget förvånar mig längre.
Är vi klara?
- Bra. - Vad gör du? Vad är det?
Ingenting.
Vad försiggår i din störda hjärna?
Är det nåt slags lista?
- Jag måste handla. - Det var på tiden.
Det är alltid jag som handlar mat och ser till så att vi inte svälter.
Tror du att jag lämnar lektionen för att köpa bagels och flingor?
Och starka ramen-nudlar?
Nej. Men jag älskar dig.
Vi hörs sen.
...för allt som beslutas innan den tidpunkten kommer att accepteras.
Allt efter den tidpunkten...
Hej, snygging. Kan jag låna dina...
- Dags igen. - Skit på dig, Bill Gates.
Ingen förolämpning, Phi Gamma Dumbom.
Det här är vi nu. Det är vårt folk.
Polygama suputer. Hade jag aldrig kunnat ana.
Vad ska vi göra med Izzy nu när vi har problemet med Ava?
- Vi ger oss hän. Njuter av det. - Vad?
Vi blir ju ändå utpressade.
Vi bjuder alltså in henne och skriver en ny check.
Avslutar de fyra veckorna.
Herregud!
- Mr Gasmer? - Nina!
Jag kände nästan inte igen dig.
Du ser så ung ut.
Jag har tränat. Blivit vegan.
Jag kommer strax, mr Gasmer. Sätt dig.
- Är allt okej? - Sätt dig.
- Jag... - Stanna där.
Hon förstår nog att det inte är som med andra kunder.
Hej, morbror Jack.
- Jävlar. - Moster Emma?
Du är snygg. För en kvinna i en viss ålder.
Jag är säker på att jag inte kvalar in som en kvinna i en viss ålder.
Jag borde bli överraskad över att ni är här,
men det är jag inte.
De desperata trettioplussarna från förorten brukar gå hit
för att övertyga sig om att de är coola.
Vi har haft en jävligt skitdålig dag.
Jag är på väg att bli riktigt jävla förbannad.
Jag ber dig att enbart hålla...
Älskling, det här är Nina. Izzys rumskompis.
Hon som överraskade din man och er gemensamma flickvän häromdagen.
Men sen dess har ni visst gått över den tröskeln.
- Tillsammans. - Alla vet visst allt.
- Vi kan inte dölja nåt. - Nej.
Men ändå. Izzy gillar er mycket, så jag...
- Gillar hon oss? - Sa hon det...
Gillar hon honom eller mig, eller båda två?
Berätta exakt vad hon sa.
Som...
- Vad var... - Mig?
- Mig lite mer? - Skitstövlar. Fokusera.
Vad har ni för avsikter med Izzy?
För hon var upprörd när hon kom hem i morse.
Jag är inte övertygad om att det är bäst för henne att fortsätta träffa er.
- Var hon upprörd? - Så övertyga mig.
Vet du vad, vi...
Vi har varken tid eller energi för att övertyga nån om nåt.
Varför går du inte tillbaka till din kund?
Innan jag berättar för ägaren att du fnaskar i hans bar.
Jag är en eskort, som er flickvän. Inte ett fnask.
- Vad är... - Det är väldigt...
- Vad gör hon? - Jag är förvirrad.
Hej, Billy.
- Jobbar hon här? - Jag vet inte.
Ägaren till detta hak för gamlingar är en av mina bästa kunder.
- Nej tack. - Drick.
- Morbror Jack? - Ja?
Om du försöker jävlas med mig igen, så kommer det att gå riktigt illa.
Fattar du?
Jag försöker inte jävlas. Jag gör ingenting.
Jag vet inte vad du menar...
Jag är bara en lojal vän som höll om Izzy när hon grät i morse.
Först brottades vi ordentligt, men sen blev vi sams och kramades.
Det låter komplicerat.
Jag borde inte ha sagt nåt om brottningen.
Det jag vill säga är att jag kommer att vara den
som tar hand om Izzy när ni två har gått vidare.
Hur blir det? Tänker ni göra slut med henne?
- Nej. - Nej.
Vi kan inte göra slut. Vi var aldrig tillsammans.
Skitsnack. Och det vet ni.
- Nej, det är sant. - Vi vill gå tillbaka till det...
Vi är på samma våglängd här.
- Vi är... - Dra åt helvete.
Vi ska börja om från början.
Vi ska göra det till en ren affärsuppgörelse.
Det skulle jag kunna stödja.
- Jaså? - Skriv checken.
Sluta jiddra.
Bara för att förtydliga vad ni ber oss om.
Ni vill att vi täcker upp för er så länge som ert störda program håller på.
Och det är allt?
- Är det slut sen? - Japp.
Det här är Hawthorne Heights, inte sant?
Det är inte ett sexkollektiv.
- Finns det sexkollektiv? - De är alla sexkollektiv.
När man hör "kollektiv", behövs inte ens sexdelen.
Allt de håller på med är sex.
Vi har barn. Alla i kvarteret har barn.
Det är därför man flyttar hit.
Man får barn, slår sig till ro, skaffar fler.
Förlåt. Det var okänsligt. Ni kämpar ju med det.
Ni kommer att få barn. Jag lovar.
- Fortsätt. - Okej.
Det är lugnt.
Vi blev lite för ivriga.
Vi misstog det för nåt som det aldrig kan bli.
Men ni har väl börjat om från början?
Det har väl blivit en fyra veckor lång affärsuppgörelse igen?
- Ni har väl skrivit en ny check? - Ja.
Exakt.
Vi säger att Izzy rest hem till Syracuse med sin mamma.
Som är min syster.
Jag är säker på att denna vidriga historia inte kommer att hemsöka er på nåt sätt.
Okej.
Vi måste bara hålla fast vid lögnerna tills kontraktet har gått ut.
- Japp. - Det är bra träning.
Om några år måste vi ljuga för våra barn och säga att vi aldrig rökt gräs,
eller ätit svampar som torkad frukt.
Det har tillkommit ett dilemma.
Ava Matherfield vet och hon utpressar oss.
- Vet Ava? - Japp.
Ska vi döda henne?
Varför tänker ni två alltid på mord?
Kvarteret är på väg mot helvetet. Det är vad det handlar om.
Raka vägen till helvetet.
Trevligt. Vi fortsätter tills baksmällan drar igång.
Sa den spirande alkoholisten.
Jag vet inte.
Allt jag skriver får oss att låta som skitstövlar.
Inget låter trevligt efter "från och med nu".
Vi måste vara...
- Hej. - Hej.
- Du är här. - Ja. Förlåt.
- I pyjamas. - Ja.
- Är det ett tält? - Ja.
Vi messade dig precis.
- Vad stod det? - Ingenting.
Vi kan berätta nu, för du är här.
Gör ni slut med mig?
- Så här är det... - Jag fattar.
Utifrån det hon sa?
- De fyra orden? - Ja, jag var dålig...
Jag var en dålig tredje part.
Jag gick för fort fram och skrämde skiten ur er.
Nu backar ni och återinför grundreglerna, och gör det till en affärsuppgörelse igen.
Har jag rätt?
- I stort sett. - Jäklar.
Det är en talang.
Jag tog med mig lite grejer. Hör på mig.
Vet ni vad...
Du är som Mary Poppins coola barnbarn.
Vi ska göra annat än att bara ha sex. Vi ska hänga.
Vi gör det här,
och inte utomhus där ni kan träffa nyfikna grannar eller förlora jobbet.
Vi planerade att gå i helt motsatt riktning.
Okej, så...
Om ni fortfarande känner så efter ikväll,
så går jag och vi behöver aldrig träffas mer.
Men jag tänker inte ta pengarna. Det är allt eller inget.
Hon är ändå här.
Innan vi gör nånting, vill jag försäkra mig om att vi är på samma sida.
Nej. Ikväll skiter vi i sidor.
Vi skiter i gränser, parametrar. Vi skiter i allt.
Vi ska skita i vår rädsla.
- Skita i vår rädsla? - Ja.
- Är vi redo? - Ja.
Vi ska börja här.
Det här är en mycket god pizza, inte som er förortsskit.
Ni ska värma den till exakt 77 grader.
- Ingår det i planen? - Ja.
Efter det vill jag att ni tar på era pyjamasar.
Inget sexigt. Ingen spets, Jack.
Bara pyjamas, okej?
Okej, det är du som är chefen.
- Bra. - Ja.
Bra att vi har fastslagit det.
Fånga.
Jag föreslår att ni delar på det för det är starkt.
Det här kommer att bli skumt.
Ja, till 100 %.
Jag kan flyga!
Jag går ner.
Herregud.
Och denna heliga nektar är mer känd som ranchdressing.
Och man får dippa som man vill.
Det är en pizza-gasm.
- Vi är sjöstjärnor på stranden. - Ja.
Men vi är väl ändå människor?
- Herregud. Är det? - Så skumt.
Hon är så vig.
Jag är DJ Jack Mina rhymes är underbara
Det är dags Att ta nåt ätbart
Finns det nåt mer ätbart?
Det här är så gott.
Inget kommer nånsin att smaka så gott igen.
Gå lägre. Gå lägre.
Det är otroligt.
Är jag galen, eller kan vi få ett skivkontrakt?
Och lite sånt här.
Okej, jag har det.
Heja, Jack.
Dansar upp och ner.
Vid allt heligt. Vad i helvete ska vi göra?
Pizzan är slut.
Åt du upp allt?
Förlåt.
Jag är på väg att nyktra till, och inser hur dumt det här samtalet är.
Allt är så dumt.
- Vem är det? - Vem är det?
- Ni vet väl att jag hör er. - Åh, nej.
Jag är säker på att jag hörde dem säga...
- Det är polisen! - ..."10-4.
Kalla in hundarna. De har droger!"
Lugna er. Jag är inte polisen.
- Vi har droger. - Jag är pizzabudet.
Och ni är tydligen rejält stenade.
Vi är så stenade.
Jag beställde pizza.
Du beställde pizza.
Överallt, pizza.
Jag älskar dig så mycket. Vet du det?
- Jag älskar dig. - Frun?
Varsågod.
Kom igen, älskling. Pizza.
Kom igen, Em. Släpp pizzabudet.
Jag ber om ursäkt.
- Det här är trevligt. - Bästa kvällen nånsin.
Jag sa ju det.
Det här kanske funkar.
Mot okända mål.
Förhållandet med fler personer?
Varför måste det vara så läskigt?
Det kanske inte är det.
Bara för att förtydliga, ber ni mig att flytta ihop med er?
Och nu händer det.
Fan, jag gjorde det igen.
Vännen, jag tror vi måste prata.
Gör inte så.
Prata inte till mig som om jag vore ett barn.
Jag försöker redan att försvinna.
- Säg nåt. - Jag vet inte vad.
Okej.
Jag sätter mig upp och så spolar vi tillbaka
till ögonblicket innan jag sa nåt om att flytta ihop.
Beredda?
Då kommer jag.
Varför får ni mig att känna så här?
Förlåt.
Jag är förvirrad.
Trodde du att det var permanent?
För det är det inte.
- Vadå? - Det fungerar inte.
Ju mer vi försöker desto struligare blir det.
Det här är verkligt.
Jag vet att ni känner det lika starkt som jag.
Visst?
Ni kan inte sitta här och säga att jag är ensam om det.
Jag är inte galen.
Ingen säger att du är galen.
Dra åt helvete!
Vi har våra yrkeskarriärer. Vi har grannar.
Vi kan inte presentera dig för våra föräldrar. Som vadå?
Det här är inget kollektiv. Det är Hawthorne Heights.
Vi försöker att få barn, för Guds skull.
Så ni är rädda? Är det så?
Såklart vi är skiträdda.
Vi har mycket som står på spel. Vi har mycket att förlora.
Du är i ett annat skede i livet.
Hur fan kunde vi låta det ske?
Det är inte värt det.
- Du vet. Det är... - Jag klarar inte det här.
Snälla, Izzy.
Jag klarar inte nån version av det här.
Sätt dig en stund. Du behöver inte rusa iväg.
Izzy.
Ni förtjänar inte mig.
Izzy.
Kom igen. Nu lugnar vi ner oss.
- Och... - Om en vecka eller månad,
kommer ni att inse att ni gjorde ett misstag.
För att ni var rädda.
Vad fan hände?
Vi gjorde slut med Izzy.
Och sen gjorde hon slut med oss.
Såja. Gråt inte. Det var oundvikligt.
Vi visste det, eller hur?
- Ska vi gå efter henne? - Jag vet inte.
- Vad menar du med att du inte vet? - Jag vet inte vad vi ska göra.
Dumma Trakarskys.
Kör.
Undertexter: Monika Andersson