PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ciri.
Daro?
Prosím...
neubližujte mi.
[starší mluva] Buďte ve střehu.
Ztratila jsem se.
Nevím, jak jsem se sem dostala.
Prosím.
[starší mluva] Jestli se dá na útěk... zabijte ji.
Kam mě to vedete?
Musím najít Daru. Prosím!
Jak se jmenuješ?
Fiona.
- Kde jsem? Jak jsem... - Jsi v Brokilonu.
Pojď za mnou.
Já vám nelžu!
Fakt to sežralo celou vesnici.
Ani kůstka nezbyla!
Nedívejte se na mě tak, poserové.
Proto jsme ho museli zavolat...
Bílýho vlka!
Stál uprostřed toho zamrzlýho jezera,
jako by věděl, že si to pro něj jde.
Led popraskal
a vystřelila z něj selkiemora!
Asi jste ji nikdy neviděli,
ale tou mohutnou hubou plnou ďábelských zubů
by potopila celou loď!
A... toho zaklínače...
slupla...
jako malinu.
Tohle je naprosto úžasné.
Pardon. Geralt je většinou na detaily hrozně skoupý.
A co se stalo pak?
Umřel.
Je v pohodě.
Podívej, já byl u toho.
Viděl jsem to na vlast...
Vidíš?
Co je to za puch?
Selkiemoří vnitřnosti.
Musel jsem na ni zevnitř. Teď zaplaťte.
Hoďte drobák svému zaklínači.
Ach, mince s mincí se schází.
Hoďte drobák svému zaklínači,
příteli lidstva.
Fuj.
Díky!
Nemáš zač.
A teď přišel čas, abys splatil svůj dluh, zaklínači.
Nejspíš se sám sebe ptáš,
jaký dluh. Hned ti to povím.
Díky mně jsi slavný, zaklínači.
Po právu bych měl dostávat 10% podíl,
ale místo toho tě žádám jen o malinkou...
malinkatou laskavost.
Naser si, barde.
Za jednu jedinou noc služby
budeš zahrnut hojností pozemských rozkoší.
Největší mistři gastronomie
připraví pochutiny hodné bohů.
Lepé děvy, co jedním sličným úsměvem
přinutí začervenat se i samotné slunce.
A řeky těch nejsladších nápojů z těch nejvzácnějších...
Sper to ďas.
Jídlo, ženy a víno, Geralte!
No tak, to nesouhlasné vrčení si nech.
Jednu noc budeš chránit svého nejlepšího přítele.
To snad přežiješ.
Nejsem tvůj přítel.
Vážně?
To běžně necháváš cizí lidi, aby ti potírali půlky heřmánkem?
Jo, přesně to jsem si myslel.
Každý šlechtic, rytíř a král, co za něco stojí,
bude na těch zásnubách.
Samotná Lvice z Cintry bude pět ódy
na Marigoldovo velkolepé představení!
- Kolik těch šlechticů tě chce zabít? - Těžko říct. Přestal jsem to počítat.
Manželky, konkubíny, občas matky.
Jo, tenhle obličej si udrž.
Jde z tebe strach.
Nikdo se zdravým rozumem se nepřiblíží, když budeš házet takové ksichty.
Hele, víš co?
Měl bys ubrat toho cintránského piva, abys měl čistou hlavu.
Nebudu trpět za střízliva
jen proto, žes strčil klobásu do špatný spíže.
Nikoho nezabiju. Ne kvůli vašim malichernostem.
No jo pořád.
Sice takhle protestuješ, ale pořád se do něčeho zaplétáš.
To je normální, že se na stáří z člověka stane nabručený mrzout?
Hele, odchází vůbec zaklínači do důchodu?
Jo, když zpomalí a něco je zabije.
No tak, musíš něco chtít,
až s celou touhle... honbou za příšerami sekneš.
Nechci nic.
No, kdo ví?
Třeba někdo bude chtít tebe.
Nikoho nepotřebuju.
A vážně nechci, aby někdo chtěl mě.
A přesto...
se tu teď bavíme.
Kde je moje oblečení?
No, bylo celé od selkiemořích vnitřností, tak jsem ho nechal vyprat.
Každopádně dneska večer nejdeš jako zaklínač.
Drž se u mě, vypadej zle a dělej, že jsi němý.
Nikdo tě nesmí poznat.
Geralt z Rivie, mocný zaklínač!
Sakra.
Od toho moru jsem tě neviděl.
Staré dobré časy, Myšilove.
Ta tvoje kyselost mi chyběla.
Bál jsem se, že tu bude nuda, ale s Bílým vlkem možná není vše ztraceno.
Proč jsi oblečený jako ponurý obchodník s hedvábím?
- Co je? - Pojď se mnou.
Na Myšilova!
Jo!
Princ Windhalm z Attre!
Dělám rádce ve Skellige už roky.
Jsou sice trochu obhroublí, ale stojí pevně nohama na zemi. Jako já.
Starý a zatvrzelý.
Jak dlouho bude tohle divadýlko trvat?
Aristokracii snesu jen...
v malých dávkách.
Připrav se, že tu budeš až do rána.
Nápadníci budou o ruku princezny Pavetty soupeřit celou noc.
Pro někoho to bude velká výhra.
Kdo by nechtěl být králem nejmocnějšího vojska v zemi?
Tak na koho z těch fracků sázíš?
Pojď se mnou, musím ti něco ukázat.
Nebyla by to fér sázka.
To tamhleten zrzavý hromotluk, Crach an Craite, si Pavettu vezme.
Lvice to už domluvila s jeho strýcem,
Eistem Tuirseachem.
Na takovou alianci si nikdo netroufne.
S mečem mu to jde.
A se ženskýma taky.
Jen to hrajou.
Královna Calanthé ho od smrti krále odmítla už třikrát,
i když kolem sebe pořád krouží
jako dvořící se labutě.
Ne.
Život v manželově stínu ji už neláká.
Něco mi na tobě připomíná toho mizeru,
který jednou utíkal z ložnice mé manželky!
No...
- Kalhoty dolů. - Cože?
Neviděl jsem obličej toho šmejda,
ale ten uhrovitý zadek bych poznal všude.
No... Ahoj, Geralte.
Odpusťte mu, pane.
Tohle se... stává pořád.
Je pravda, že má obličej zbabělého mizery,
ale popravdě řečeno
ho v dětství kopl vůl do koulí.
No, to je...
pravda.
Omlouvám se.
Tumáš na zapití...
svého smutku, eunuchu.
Páni. Díky. Děkuju mockrát.
Nejdřív na sebe strhneš pozornost a pak mi zkazíš reputaci.
Zachránil jsem ti život. Odteď jsi na to sám.
Snaž se do rána přežít bez kudly v zádech.
Všichni povstaňte pro Její Veličenstvo, Lvici,
královnu Calanthé z Cintry!
Pivo!
Pardon, urozené panstvo.
Pár namyšlených měst na jihu potřebovalo připomenout, kdo tu vládne.
Rozcvička pro tělo i duši.
Připravte si příběhy o svých hrdinských činech.
Dcera to už chce mít z krku.
Stejně jako já.
Hudbu, barde!
Toť...
Ale ne. Něco živýho!
Tyhle unylý nesmysly si nech na pohřeb.
Tři, čtyři...
Brzo bude po všem.
Myslíš, že já se vdávat chtěla?
Nebudeš mi tady fňukat.
Jsi dcera Lvice, tak se tak chovej.
To bych tu tedy měla popravit nějaké hladovějící poddané.
Nebo setnout pár elfů
a rozvěsit jejich hlavy jako výstrahu pro své odpůrce.
Nedovolím, aby nám tvoje hysterie zkazila večer.
Ten neurvalý křupan navíc zajistí,
že Cintra neztratí svoje postavení, až natáhnu brka.
Má dobrý rodokmen.
- Mohlo to být horší. - Nebo lepší!
Vybírat si můžeš, až budeš vdaná.
Máš moji krev, však ty si poradíš.
Kam jsi měla namířeno,
že ses takhle ztratila?
Utíkala jsem.
Před válkou.
Ty...
si opravdu nevzpomínáš, jak ses sem dostala?
Slyšela jsi ale volání lesa.
Takových lesů existovalo mnoho...
Před Konjunkcí sfér.
Přizpůsobily jsme se. Odrazily jsme mutanty a muže, co nám usilovali o život.
Teď jsme zbyly jen my.
Dryády.
Daro!
Jsem ráda, že jsi naživu!
Bude v pořádku?
Zakousni se do toho.
Vody Brokilonu jsou mocné.
Všichni nově příchozí se z nich musí napít.
Pokud přichází se zlými úmysly vůči lesu,
zemřou.
Pokud mají čisté úmysly, přežijí...
a můžou zde zůstat.
A časem
vody Brokilonu zmírní utrpení, kterým si prošli,
až nakonec zapomenou.
To by se ti líbilo. Nemám pravdu,
Fiono?
Protože se bojíš něčeho víc než jen války,
že ano?
Oba se té vody napijete.
A vše bude odhaleno.
Lžeš, ty přizdisráči!
Nikdy ses nepotýkal ani se špatným jídlem,
natož s mantikorou.
Skolil jsem mantikory třikrát tlustší a šerednější než ty!
A pak ses probudil, co?
- Kolik měla bodců? - Dva.
Hovno jsi skolil!
- Má jich pět, já jednu fakt zabil. - To je Geralt z Rivie.
Dost!
Dnes tu máme věhlasného hosta.
Třeba nám může potvrdit, který z pánů mluví pravdu.
Ani jeden.
Nazýváš mě lhářem, starče?
Řezník z Blavikenu plácá naprostý nesmysly.
Pánové se možná setkali...
se vzácným poddruhem mantikory.
Přesně.
Tak by nám náš host možná mohl povyprávět,
jak na konci světa zabil hordu elfů?
Žádné zabíjení se nekonalo.
Banda otrhaných elfů mi nakopala prdel.
Skoro mi podřízli krk,
kdyby mě Filavandrel nepustil.
Ale co ta píseň?
Jo, ta píseň.
Aspoň jsem se neposral, když mi krk políbila Filavandrelova čepel.
To je to jediné, co vám přeju, pánové.
Abyste se před smrtí...
neposrali.
Ale pochybuju.
Kdybyste tam byla vy, bylo by to vaše ostří
na Filavandrelově krku.
Ne, že by se vám některý z nich vůbec odvážil postavit.
Každý muž, co se nebojí přiznat svoje neúspěchy,
vydá dnes večer na mnohem zajímavější konverzaci.
Pojď, zaklínači.
Dělej mi společnost, až se převleču.
Proč ti říkala Fiona?
Myšilov pomáhal s mojí výchovou a...
říkal, ať nikomu mimo hrad neříkám, kdo jsem.
- A teď mě pronásleduje černý rytíř. - Hrad?
Jsem princezna Cirilla...
z Cintry.
Co se děje?
Tvoje babička mi zabila rodinu!
To není pravda.
Nařídila to.
- Po Filavandrelově povstání... - To by neudělala!
Její vojáci...
se při tom smáli.
Při vraždění, znásilňování...
Nejvíc se smáli, když si pohazovali nemluvňaty.
A rozbíjeli jim hlavy.
Přežil jsem jenom já.
Schoval jsem se.
Měl jsem je zachránit.
Nebo bojovat a umřít.
Nevím, co na to říct.
Neříkej nic.
Už jsou mrtví.
Za zapomnění bych dal cokoliv.
Já nemůžu.
Musím naplnit svůj osud.
Proč? Protože ti to řekla babička?
Možná bys měla začít myslet sama za sebe.
Protože je mrtvá.
A ty jsi tady.
K čertu s touhle kazajkou.
Radši bych strávila noc v brnění.
To já taky.
Moje řeč.
Jak se takový zaklínač nachomýtne k zásnubám mojí dcery?
Oblečený jako...
Chráním barda před zapšklými urozenými paroháči.
Idiot vedle idiota.
Jsem ale ráda za tvoji společnost. Možná se bude hodit.
Dneska tu určitě poteče krev.
Ušetřím vám dech, Veličenstvo.
Nejsem nájemný ochránce.
Nechal ses najmout bardem.
Tomu blbci pomáhám zadarmo.
A blbec je tu on?
Jen říkám, že jestli se to tu dneska zvrhne,
můžu se spolehnout, že strategicky odstraníš jisté potížisty,
co se možná objeví, ne?
Udělala bych to sama, ale musím udržovat iluzi etikety a... férovosti.
Poslyšte...
Nemůžu vám pomoct.
Jak riskantně přímé.
Jako královna bych ti to mohla nařídit.
Kdybych byl váš poddaný.
Mohla bych tě pomaličku mučit, dokud bys nezměnil názor.
Jak chcete, Veličenstvo. Mě jen tak něco nezlomí.
Ale no tak.
Každý má svoji cenu.
Sir Peregrin z Nilfgaardu.
Do toho, sire Peregrine!
Ještě jednou a pošlu tvojí matce dudy ze tvých vnitřností.
Královno Calanthé,
svazek s vaší dcerou spojí klenoty Severu a Jihu
a vytvoří silnou alianci, které se nikdo nepostaví.
A...
mezi mými sourozenci není žádná sestra.
Z mého mocného semene v Pavettě vzejde ten nejsilnější dědic trůnu.
Cintra je skutečně klenotem Severu.
Nilfgaard je ale pořád žumpa jihu, což o něčem vypovídá.
Pověz, je pravda, že pijete chcanky a jíte nemluvňata?
Nilfgaardští králové jimi dlouho nezůstanou.
Kdo Uchvatiteli vezme korunu? Ty?
Jak dlouho ji udržíš?
Rok? Měsíc? Den?
Sir Steergart z Kaedwenu.
Vím, co se říká.
„Chudinka královna. Další holčička...“
Jsem pro něj jen lůno.
Jenom stroj z masa a kostí na výrobu dědiců.
Šmejdovi záleží víc na jeho psech než na mně.
Vezmi si ji.
Nechceš mi dělat společnost v Lyrii?
Jakmile vás doprovodím ke dvoru, musím se bohužel vrátit do Aedirnu.
Závidím ti. Opravdu.
Králova čarodějka.
To zní úžasně.
No tak, cestujeme spolu už celé dny.
Můžeš mluvit.
Jsem šťastná...
že jsem dala všechno za svoje místo u dvora.
Jsem moc ráda za svoji víru v to, že to bude můj odkaz.
Že budu nejlepší čarodějkou u dvora vůbec.
A jsem strašně šťastná...
že jsem místo toho všeho strávila poslední...
tři dekády tím,
že urovnávám hloupé politické pletichy.
Jsem jen velebený utírač králova zadku.
Já to mám horší.
Lidé se na tebe dívají a vidí tebe, ne jen to, co jim můžeš přinést.
Udělala jsi dobře, že ses toho vzdala.
Pro tohle dítě jsem celý svět.
Kdyby to jen nebyla taková nuda.
Utíkejte!
Běžte!
Nechám hlavu toho zbojníka napíchnout před hrad, než padne noc.
- Jak se opovažuje? - To byl nájemný vrah, žádný zbojník.
O čem to mluvíš?
Někdo vás chce mrtvou.
Cože?
Proč?
Asi jste vyčerpala svoje pokusy na mužského dědice.
To by neudělal...
Ten hajzl!
Běžte!
Stopuje nás!
Myslete! Co od krále by mohlo zanechávat stopu?
Tudy!
[starší mluva]
Už to neudržím!
Rychle!
Pořád nás stopují.
Vstávej, ty budižkničemu.
Jak to, žes to nepředvídala? Měla jsi mě chránit.
Ty hnusná, neužitečná mrcho!
Ach, rybáři, ach, rybáři,
pojď utnout choutky své dceři,
co za roh by mě tahala,
když zvedá se mi zrána.
Víš, že jen smůlu přináší,
když se skřítky se peleší.
Jestli teda nechceš za vnoučka
chlupatého kozího kloučka,
co bude mečet a hýkat celý den, hola hej.
Rybářova dcera, mé mé.
Kolik těch náfuků musím ještě vydržet?
Tohle...
Všechno tohle jenom kvůli mužské tradici.
Kdybych byla chlap,
mohla bych je poslat k čertu,
vybrat Pavettě manžela a bylo by.
Nebo ještě líp. Nechat, ať si vybere sama.
Něco mi říká, že tohle není poprvé, co se potýkáte s mužskými tradicemi.
Vlastně se vsadím...
že se v tom vyžíváte.
Mluvíš jako někdo, kdo se sám potýkal s pěknou řádkou hlupáků.
Pověz, zaklínači,
proč vás zbývá už jen tak málo?
Od zrušení Kaer Morhen už není možné vytvářet další z nás.
Povězte, Vaše Veličenstvo,
proč riskujete na bojišti, když můžete sedět na trůnu?
Protože zabíjení nestvůr je jednodušší, nemyslíš?
Zdá se, že jsme pěkně vypečené duo, Geralte z Rivie.
Crachu! Je čas.
Pohni tím chlupatým zadkem.
Omlouvám se za vyrušení, Veličenstvo! A za nedorozumění s vašimi strážemi.
Prosím! Přicházím v míru.
Potřebuju jen chvilku vašeho času.
Jsem Ježek z Erlenwaldu
a přišel jsem si nárokovat ruku vaší dcery.
Prostý rytíř...
bez věhlasu...
z nějaké zapadlé osady...
co se opováží vtrhnout k mému dvoru
a ani neodhalí svůj obličej?
Omlouvám se, Vaše Veličenstvo.
Rytířská přísaha mi brání v odhalení obličeje,
- dokud zvon neodbije dvanáctou. - Kecy.
Zaklínači...
- zabij to. - Ne.
- Zaplatím cokoliv. - To není stvůra.
To je rozkaz.
Někdo toho rytíře proklel.
Jsi k ničemu jako všichni ostatní.
Zabte tu nestvůru!
Lvice z Cintry,
nárokuji si, co je po právu mé!
Pavettu.
Podle zákona překvapení.
Ne!
Zabte je oba!
Přišel podle zákona překvapení.
Chcete je zabít?
Tak zabte mě.
Veličenstvo...
Dost!
Prosím.
Dám mu chlapce.
Vezmi si ji.
Jako oběť.
[starší mluva]
Duny!
Říkala jsem, ať sem nechodíš.
Vaše Veličenstvo...
zaklínač má pravdu.
V dětství jsem byl proklet.
Můj život byl živoucí peklo,
než jsem jednoho dne zachránil život vašemu muži, králi Roegnerovi.
Podle tradice
jsem si jako odměnu zvolil zákon překvapení.
Cokoliv, co mu patří a ještě o tom neví,
bude mou odměnou.
Ten blbej mizera.
Měl jsi ho nechat umřít!
Věděla jste, že přijde.
Proto jste tak naléhala.
A ty...
ses tahala s netvorem, který podvedl tvého otce!
To není žádný podvod.
Odměna zákonem překvapení je stará jako lidstvo samo.
Nepoučuj mě, Eiste.
Je to čestný hazard.
Stejná šance na odměnu v podobě skvělé úrody
nebo novorozeného štěněte.
Nebo...
dítěte překvapení.
Nemohl to tušit.
To osud rozhodl, že tím překvapením bude Pavetta.
Když jsem slyšel, že se král vrátil k těhotné manželce...
vzdal jsem se naděje na odměnu podle zákona překvapení.
Věděl jsem...
že mě žádná žena takhle nikdy nepřijme.
A tak jsem čekal.
Čekal jsem na odbití dvanácté, kdy kletba pomíjí.
Nikdy jsem ji nechtěl potkat.
Jen ji sledovat zpovzdálí.
Dokud nezasáhl osud...
a naše srdce se spojila.
Za svítání mi ležela v náručí a já vypadal...
takhle.
Můžeme se vůbec vzpírat osudu?
Záchrana života musí být splacena.
Jinak dojde k narušení řádu světa.
Ctěte přání osudu,
nebo proti nám poštvete jeho hněv.
Proti jakým „nám“?
Nepodvolím se zákonu, který vymyslel muž, co nikdy neporodil dítě!
To mezi vámi není žádný muž, který se netřese strachy před osudem?
Ty, zaklínači...
který znáš tesáky a drápy všech příšer...
I ty se bojíš?
Ne.
Viděl jsem matky, co se bičovaly do masa, protože věřily,
že jejich dítě umřelo kvůli vzepření se osudu.
A vůbec si nevšímaly
smradu 50 dalších dětí, co umřely na mor a ležely na povoze venku.
Osud...
pomáhá lidem věřit, že má život nějaký řád.
Nemá.
Slib je ale třeba dodržet.
To platí jak pro prostý lid,
tak pro královnu.
Miluju Dunyho, matko.
Provdám se za něj.
Konečně budu volná.
Tady máš svůj osud.
Ne!
Jste v pořádku, Veličenstvo?
[starší mluva]
Už věříte na osud?
Myslela jsem, že se ti dar tvojí babičky vyhnul...
stejně jako mně.
Očividně jsem se mýlila...
V tolika věcech jsem se mýlila.
Osud promluvil!
A já ho vyslyším!
Zákon překvapení bude dodržen!
Pavetta se provdá...
za Ježka.
Jestli máte námitky,
nebudete čelit jen Lvici,
ale taky všem mořským psům ze Skellige!
Protože královna Calanthé...
souhlasila s mým návrhem manželství.
Dnes večer zazní dva sliby!
Předpokládám, že souhlasíte.
Výtečně.
Ne!
Daro?
Napil jsem se té vody.
Bude to dobrý.
Co bude dobrý?
Všechno.
Nech svou minulost za sebou.
Přidej se k nám.
Napij se a zapomeň.
Proč to nefunguje?
Pojď se mnou.
Shan-Kayan si tě žádá.
Kvůli které z nás tu jsi?
Promiň, žes nemohla žít.
Upřímně ale o moc nepřicházíš.
Vím, že se mi to lehko říká, když já dýchám a ty ne.
Ale stejně...
Co bys měla?
Rodiče?
To oni zosnovali tvůj konec,
takže je asi moc ne.
Přátele?
Nejspíš jen prospěcháře.
Milence?
Přiznávám, že tě na chvíli zabaví, ale nakonec tě zklamou.
A přiznejme si to,
jsi holka.
V jednom tvoje matka měla pravdu.
Jsme jenom nádoby.
I když nám říkají, jak jsme výjimečné...
Jako kdysi mně...
Jako by to říkali tobě...
Stejně jsme jen nádoby...
ze kterých si berou...
a berou...
dokud nejsme prázdné...
a osamocené.
Takže buď ráda.
Vyhrála jsi a ani o tom nevíš.
Spi sladce.
Pavetto.
Duny.
S požehnáním...
uzavírám váš sňatek.
Dvanáctá ještě neodbila.
Co se stalo?
Zdá se, že vaše požehnání jejich sňatku...
naplnilo osud.
Kletba byla zlomena.
Tohle vydá na moji prozatím nejlepší baladu.
Jestli dožiješ rána. Hlavně...
nelov v žádných pochybných vodách.
Ne, počkej! Počkej.
Zachránil jsi mi život.
Musím se ti odměnit.
Ukázalo se, že bys pro mě udělal to samé.
- Nechci nic. - Ne, prosím.
Prosím, Geralte z Rivie, neber to tak, že mi tím děláš službu.
Nemůžu začít nový život ve stínu takového dluhu.
Dobře.
Já...
využiju tradice stejně jako ty.
Zákon překvapení.
Dej mi, co ti patří, ale ještě o tom nevíš.
Ne!
Co jsi to udělal?
Nebojte, Veličenstvo,
příště sem přijdu nanejvýš skolit skutečnou příšeru,
ne si nárokovat úrodu nebo nové štěně.
Osud si může políbit...
Pavetto?
Ty jsi...
Sper to ďas...
Ta holka má zjevně přístup k prastaré moci.
Jo, a nemá tušení, jak ji ovládat.
Zůstanu tady.
Budu ji učit.
Jsi dobrák, Myšilove.
Taky bys měl zůstat.
Mně ty radovánky už stačily.
Mizím odsud.
Sám.
Jsi s tím spjatý, Geralte.
- Ať se ti to líbí, nebo ne. - Na změnu mě neužije.
Vždyť mě znáš.
Jo, znám. Jen kvůli tomu, že máš strach, ale osudu neutečeš.
Přichází to, Geralte.
A ty to nijak nezměníš.
Kecy.
Je to jen holka, co použila magii, aby jí matka nevykuchala milence.
- Nic víc. - To říkáš ty.
Ale to pouto, které vznikne mezi tebou...
a tím dítětem...
až se narodí, bude výjimečné.
Jestli jen tak odejdeš a nenárokuješ si to...
dítě překvapení...
zcela jistě na nás všechny sešleš opravdovou katastrofu.
Risknu to.
Opatruj se.
Pravda je na takovém dvoře vzácná.
Bacha na dýky v zádech.
Anebo spíš jed.
Buď opatrný, starý brachu.
Královna Calanthé.
Má paní, našel jsem ji!
Funguje to?
Calanthin potomek je v Brokilonu.
Můžeme postrádat 10 000 mužů, pane.
- Možná 12. - Drž hubu!
S armádou v Brokilonu nepochodíme.
Sakra!
No tak, pohni sebou!
Musíš se napít ze zdroje.
Co jsi zač, dítě?
Překlad titulků: Eliška K. Vítová