Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
(spansk tale i radioen)
– Du må godt køre lidt hurtigere. – Skal vi have lidt fart på?
Frederik ...
Vil du ikke køre lidt langsommere? Nu er det altså ikke sjovt mere.
– Frederik. – Så er det heller ikke værre, mor.
Det er det da. Han skal ikke køre så stærkt på den her vej.
(dytter) (cyklister råber)
Frederik ... Sæt nu farten ned, ikke? Jeg kan ikke lide det her.
For helvede! Vil du godt stoppe den bil nu?
Far, stop! Stop, far!
(laver ulvehyl)
Hvad tænker du på? Du kører fuldstændig vanvittigt.
Du er efter mig hele tiden. Så kører jeg for hurtigt.
Så er jeg for glad på de forkerte tidspunkter. Så sover jeg for meget.
Hvad har du tænkt dig, vi skal gøre nu så?
Er der ikke en eller anden, vi kan ringe til?
Vi skal nok finde ud af det.
– Frederik? – Far!
Far!
Folk spørger mig, hvor godt jeg kender min mand.
Men hvad gør os til den, vi er?
Er det de andres dømmende øjne, der former os?
Eller er det vores eget ansvar at blive den, vi bliver?
Er vi blot sammenstykket af fejlfortolkede oplevelser –
– og forvanskede erindringer?
Har vi ingen fri vilje?
Ligger vores skæbne i DNA'en? I vores hjernes kemi?
I naturlovene?
Er vi blot den tilstand, vores hjerne er i på et givet tidspunkt?
Og intet mere?
Hvordan kan det så være, vi har så stærk en følelse af, hvem vi er?
At det, vi oplever og husker, er sandt?
– Godmorgen – Godmorgen.
Værsgo at tage plads.
Anklagemyndigheden skal i dag behandle en sag mod Frederik Halling.
– Er det dig? – Ja ... ja.
(der synges "Nu falmer skoven trindt om land")
Godt, sådan skal man i hvert fald ikke gøre det.
I har glemt, hvordan man synger med.
Men nu er efterårsferien heldigvis også slut.
Og det er ikke noget at være ked af.
For det er tværtimod et privilegie ...
... at spise af frugterne fra kundskabens træ.
Vi er blevet forvist fra Paradiset, så lad os få proppet noget i hovedet.
Noget af det, man kan lære her, er, hvordan man sidder på en stol.
Carl, kom nu. Ned med hundelortene!
Frederik Halling tiltales for underslæb af grov beskaffenhed –
– efter straffelovens paragraf 278 med påstand om fængselsstraf.
Som leder af Saxtorphs Privatskole skaffede han sig uberettiget vinding.
Han har brugt betroede penge svarende til ikke under 12 millioner kroner.
De er brugt til uvedkommende formål, hvorved han har påført skolen tab –
– og altså sig selv vinding. Tak.
– Goddag. – Goddag.
– Dr. Gonzales. – Goddag.
Frederik er blevet scannet. Det gør mig ondt.
– Kraniebrud? – Ja, altså, han ...
Han har en svulst i hjernen. Det gør mig ondt.
– Vil kraniebruddet gøre ham lam? – Kraniebruddet?
– Vil han være i stand til at tale? – Han har ikke kraniebrud.
– Men det sagde du jo lige. – Han har en svulst i hjernen.
Den udløste et epilepsianfald, der gjorde, at han faldt.
Han slog heldigvis ikke hovedet slemt. Okay?
Men du sagde, han havde kraniebrud. Da jeg spurgte dig, sagde du ja.
– Har han en svulst i hjernen? – Ja, det er rigtigt.
Vi har overført ham til Neurologisk Afdeling.
Specialister undersøger ham nu.
– Det gør mig ondt. – Tak.
"Elsker du mig?" hvisker jeg.
For jeg vil gerne vide det hver dag.
"Jeg elsker dig mere end nogensinde," siger hun mildt hver dag.
"Men du kan ikke se mig," siger jeg, så højt stemmen kan bære mig.
"Jo," siger hun. "Nej, ikke rigtigt," siger jeg.
"Det kan du ikke forstå. Hvad du kan se, er slet ikke mig."
"Åh jo," græder hun. "Det er dig. Det er dig."
"Så lad det være mig," siger jeg.
Hver dag.
– Mathilde, vil du sætte dig ned? – Er det ikke Frederik, de går med?
Hvorfor tager de ham?
Hvad vil de med ham?
Min klient erkender at være årsag til, at omtalte beløb savnes.
Men han havde ikke forsæt til at overtræde straffeloven –
– og nægter sig derfor skyldig.
Min klient var på gerningstidspunktet ikke ved sin fornufts fulde brug.
Han var i en tilstand, der må sidestilles med psykisk sygdom.
Men han er ikke længere påvirket af denne tilstand.
Klienten påstår derfor frifindelse for straf og andre retslige følger.
– Mor, det er far. – Hey.
– Hey, far. – Hej. Hejsa.
Por favor.
Hej.
– Hey, far. – Hold da op, hva'?
– Det var noget af en forskrækkelse. – Ja.
– Det er heldigvis overstået nu. – Er det overstået?
Ja ja. De giver mig noget medicin og udskriver mig i morgen.
– Så tag bare tilbage til hotellet. – Det er fantastisk.
Jeg fatter ikke, det har fået lov til at køre så længe.
Det kan ikke være svært at lægge to og to sammen.
– Sig mig, hvad foregår der? – Skolen er gået konkurs.
– Det er slut. Er du så tilfreds? – Tilfreds?
Frederik kommer da ikke hjem med 12 millioner, uden du får glæde af det.
Frederik har ladet skolen kautionere for lån for mindst 12 millioner.
– Det kan han da ikke. – Hvis nogen kan, så er det ham.
– Men han er jo ikke rask. – Det her går mere end et år tilbage.
Jamen det kan jo ikke være ham. Laust, det er en misforståelse.
Det er ikke nogen misforståelse, og det ved du godt.
Den tilstand, som du var i dengang. Hvordan vil du beskrive den?
Jeg oplevede det ikke som en tilstand.
Var du bevidst om dine handlinger?
Altså, jeg kan huske ... Jeg husker alt fra den periode.
Det gør du? Kunne du ikke se det forkerte i, –
– at du investerede skolens penge uden samtykke?
Jeg tænkte ikke over, at jeg gjorde noget galt.
– Altså, det var ... – Men det er en stor beslutning.
Jeg tror ... Min tanke var vist, at jeg ikke ville sige noget, –
– fordi jeg ville overraske Laust.
– Du ville overraske ham? – Ja, gøre ham glad, ikke?
Jeg skal bare prøve at forstå det. Når du sad og lavede overførslen, –
– som du kan se er forkert nu, men det kunne du ikke dengang.
– Hvad var din motivation? – Det virker også fremmed for mig.
Jeg forstår godt, at man ... Altså, jeg kan heller ikke ...
Jeg tror, der har ligget en spænding i, om det lykkedes.
– En spænding? – Om det var den her investering ...
Så det, der drev dig, var spænding. Adrenalin. Et rush, eller hvad?
Det handlede om at skaffe penge til den udbygning, som vi manglede.
Jeg tænkte på skolens eget bedste.
Frederik er blevet scannet, og vi har fundet en svulst i hans hjerne.
Vi vil give dig binyrebarkhormon, så hævelserne i hjernen falder.
Og derudover epilepsimedicin, så du ikke risikerer at få flere anfald.
Jeg synes, at I skal tage hjem til Danmark, så snart I kan.
De bør kunne operere dig, når hævelserne har lagt sig.
Er det kræft?
– Jeg kan så godt som udelukke kræft. – Godt.
De mest typiske symptomer på, –
– at det orbitofrontale område i hjernen er under tryk, er, –
– at din mand mister al interesse i dig og i, hvordan du har det.
Han får sværere ved at hæmme sine mere primitive impulser.
Han kan bryde ud i ...
... pludselige raserianfald.
Og han vil afvise enhver tanke om, at han er syg.
Men at dømme efter størrelsen på svulsten, –
– så kender du alt til de symptomer i forvejen, ikke sandt?
(latter)
(telefon ringer)
– Bernard Bergmann. – Det er Mia Halling fra i torsdags.
Jeg kender ikke andre advokater. Er det okay, at jeg ringer?
– Ja, selvfølgelig. – Min mand er sigtet for underslæb.
Politiet er lige kørt med ham. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Det er jeg ked af at høre.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Er der hold i det?
Nej, overhovedet ikke.
Eller ... jeg ved det jo ikke. Jeg ved ikke noget mere.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op.
Er han tidligere straffet?
– Nej, overhovedet ikke. – Det er godt.
Ja, det er godt. Det er godt.
Din mand har ret til at have en advokat med under afhøringen.
Jeg kan godt tage derhen med det samme.
Tak. Han hedder Frederik Halling. Tak skal du have.
– Tak. – Selv tak.
Så skal vi op.
– Hvad? Arj! – Winnie!
Hvor længe har du været leder af Saxtorphs Privatskole?
– Jeg har været leder der i ti år. – I ti år?
– Var du glad for at være leder? – Ja, jeg var glad for at være der.
Har du lagt mærke til en forandring i din adfærd de seneste år?
Jeg kan se nu her for eksempel ...
Andelen af mine private telefonsamtaler er gået op.
Der er altså sket en forskydning mellem arbejde og privatliv?
– Har du lagt mærke til andet? – Mit tøjbudget er gået kraftigt op.
– Er det dét? – Ja.
Altså, det ...
Så en mulig personlighedsforandring og svigtende impulskontrol.
Hejsa. Godt at se jer.
Hej hej ... hej.
Frederik, vi er lige nødt til at tale sammen.
Ja.
Nu er sommerferien jo slut, ikke?
Måske var det en god idé, at du mødte op senere eller holdt en pause.
– Så vi er sikre på, at du er rask. – Hvad?
Hvis der er den mindste risiko for, at sygdommen er med til at gøre, –
– at du træffer de forkerte beslutninger, så er det bedst.
Jeg træffer ikke nogen dårlige beslutninger.
Men bare for en sikkerheds skyld. Så vi er sikre på, du er på toppen.
Men jeg har det fint. Lukker du mig ude af skolen?
Nej. Hør her. Du bliver ked af det, hvis du træffer nogle forkerte valg.
Jeg træffer ikke nogen forkerte valg. Vil du lukke mig ude af skolen?
– Du bliver ved med at snakke om det. – Lad være med at være så aggressiv.
Niklas!
Nå, der er du. Hvor har du været? Hvorfor tager du ikke din telefon?
Bare skrid, okay?
– Vi er nødt til at snakke om det. – Nu må I fandeme holde op.
Tænker I på mig? I gør bare den ene mere langt ude ting efter den anden.
– Selvfølgelig tænker jeg da på dig. – Det gør du sgu da overhovedet ikke.
– Jeg har ingenting gjort. – Jeg har aldrig kunnet stole på dig.
Du prøver at drikke dig ihjel. Hvad er der galt med dig?
Du skal ikke snakke sådan til mig. Du skal ikke tale sådan der!
Hvad er du for en mor?
Selvfølgelig kan du stole på mig. Kom nu.
Nej, lad være. Hvorfor står du så og råber mig ind i ansigtet?
Kom nu, skat. Jeg ved godt, at det er svært.
– Gå nu væk. – Kom ...
Kom her.
Laust Saxtorph, bestyrelsesformand for Saxtorph Privatskole.
Hvor længe har du kendt Frederik Halling?
Længe. Lige siden vi i bestyrelsen ansatte ham.
Alle de år har jeg gået og troet, at jeg vidste, hvem han var.
I perioderne op til, at Frederik får konstateret sin svulst, –
– oplevede du da nogen forandringer i hans væremåde eller personlighed?
Jeg bemærkede ikke noget som helst. Intet.
– Var du informeret om, han var syg? – Ja ja, men ...
Han fortalte, at han havde det fint, så jeg lod ham fortsætte som leder.
Han er ... Han var jo som en søn for mig.
Øh ...
Kan du fortsætte, Laust?
Frederik! Det er simpelthen utilgiveligt, det, du har gjort.
Vil du virkelig bilde mig ind, at den skide svulst er årsag til, –
– at du har smadret hele skolen og mit og min kones liv?
Frederik ... Frederik.
Frederik, har du virkelig lånt penge fra skolens konto?
– Hva'? – Jeg ... jeg sover.
Har du lånt penge fra skolens konto?
Jeg har investeret skolens penge.
Hvorfor har du ikke sagt det? Til Laust eller nogen?
Øh ...
Prisen på kobber faldt, og så begyndte jeg at investere i sukker.
Hvorfor gør du sådan noget? Du ved ikke noget om at investere.
Altså, kautioner, forfalskede underskrifter, Frederik. Hva'?
Ja, det er så Mia, som er ny her i støttegruppen.
Hendes mand har fået konstateret en svulst i det orbitofrontale cortex.
– Ja, og det er ... – Bernard Bergmann, forsvarsadvokat.
Min kones hjerneskade påvirker hendes energi, kropsfunktioner og tænken.
Vi kørte galt for fem år siden.
– Det er Andrea. – Hej. Andrea, biokemiker.
Min mand faldt ned fra noget bjergbestigning for ...
Halvandet år siden? Nu sidder han i kørestol og har fået taleproblemer.
Jeg kan slet ikke forestille mig, hvordan I klarer det.
Det er dybt imponerende, og så år efter år.
Det, I holder til, er jo meget, meget hårdere end mit.
Jeg tror ikke, at jeg skal være her.
– Jeg bliver nødt til ... at gå. – Nej da.
Min mand er ... stadig den mand, jeg hele tiden har elsket.
Han har jo det samme smil og de samme interesser.
Han har bare fået nogle fysiske udfordringer.
Din situation er meget sværere.
Din mands skade gør, at du ikke ved, hvem det er, du ofrer dig for.
Mia, det trøster mig at forstå, at man er et biologisk system.
Biologisk system?
Jeg er mere et biologisk system, end jeg er en sjæl med en fri vilje.
Det hjælper mig, når jeg bliver deprimeret.
– Hvad mener du? – Så siger jeg til mig selv:
Det er en hormonel forandring. Nogle specifikke hjerneceller er aktive nu.
Det er derfor, jeg er deprimeret.
Så tager man løbeskoene på, og endorfinerne får en i godt humør.
Vi er ikke selv skyld i vores situation.
Undskyld. Jeg ved ikke lige, hvad der skete der.
I støttegruppen for pårørende til hjerneskadede læser vi meget.
Om vores ægtefællers sygdomme, men også om hjerneforskning.
Vi er blinde to timer hver dag på grund af en proces –
– kaldet sakkade–undertrykkelse.
Hjernen sorterer synsindtryk fra, når vi bevæger øjnene, –
– ellers ville vi blive søsyge.
Vi oplever, at vi ser alt, fordi hjernen fylder hullerne ud –
– med forudsigelser om, hvad vi ville have set.
Tænk, hvis vi var sådan et par.
– Tænk på noget. – Skal jeg det?
– Ja, tænk. – Okay, jeg tænker.
Her? Nu?
Nej, oh la la.
Hvis hjernens forudsigelser ikke stemmer overens med situationen, –
– kan vi komme til at tage forkerte beslutninger i kritiske øjeblikke.
Så vil vi blive totalt overrasket. Ikke fordi vi har overset noget.
Men simpelthen fordi hjernen ikke har forudset situationen korrekt.
– Hvad tænker jeg på nu? – Jordbær.
– Jordbær? – "Gubbar".
"Jordgubbar". Nej, det tænker jeg ikke på.
– Hvad så? – Pol Pot.
– Pol Pot? Hvorfor tænker du på ham? – Verdens højeste dværg.
Hvorfor tænker du på Pol Pot? Hvorfor tænker du på ham?
Først tænker du på sex, og så tænker du på Pol Pot.
– Hvorfor tænker du på ham nu? – Det er underligt.
Mia Halling, du er indkaldt til at afgive vidneforklaring, –
– men som hustru til tiltalte har du ikke pligt til at udtale dig.
– Ønsker du at udtale dig? – Ja.
– Værsgo. – Ja tak.
Mia ... Da vi taler om din mands mulige personlighedsforandringer, –
– så er det nok godt at høre lidt om, hvordan han var, da I først mødtes.
Jamen han var helt fantastisk.
Frederik var sådan en, som folk snakkede om.
Han gik efter at blive skoleleder.
Så blev han ansat på Saxtorph Privatskole?
Da han var 35, blev han headhuntet til at lede Saxtorph Privatskole.
Det er en tidlig alder at blive skoleleder i.
Hvordan påvirkede det jeres hverdag?
– Hvad tænker du på? – Det lyder stressende.
Kunne du mærke det på ham? Blev han opfarende eller fik humørsvingninger?
Det tror jeg, de fleste ville få under sådan noget pres.
Så han havde humørsvingninger, før svulsten har påvirket ham.
Frederik har ofret alt for den skole. Det har hele familien gjort.
Bernard lå i koma i dagevis ligesom Lærke. Alle troede, de skulle dø.
Det er mor. Nu skal du se her, hvem jeg har taget med til dig.
Ninus Karlsen. Jeg tænkte, det var rart for dig.
Vi mister bevidstheden, hvis der er for lidt aktivitet i hjernen.
Bevidstløsheden får hjernen til at køre fast i de samme baner.
Hvis en patient i koma skal vågne, –
– må hjernen igangsættes med at afsøge mulige nye hjernebaner.
Så så ...
Så ... du skal ikke være bange.
I vores bevidsthed skabes idéen om, at vi har et fast selv.
Kommer hjernen til skade, bliver vi ikke en forkert udgave af os selv.
Det er bare et andet selv, som vores hjerne producerer.
Først var det Gitte. Nu er det Dorthe.
Jeg kan ... Jeg forstår det ikke. Jeg kan ikke forklare det.
Er det alvorligt?
Nej.
Jamen hvor alvorligt er det? Er det mere alvorligt end os to?
– Hva'? – Nej.
– Hvad skal jeg sige til Niklas? – Til Niklas?
Skal jeg fortælle, at hans far stinker af Dorthe fra bestyrelsen?
– Skal jeg sige det til ham? – Mia, hold op med det der, ikke?
Vi skal ikke ...
Vi kan ikke tage Niklas ind i det her nu. Er det dét, du vil have?
Hold op. Er det dét, du vil have? Hør nu her engang. Stop så!
Er det dét, du vil have? Hva'? Okay.
Niklas, kom herned engang.
Så tager vi den snak nu.
– Du skal pakke dine ting. – Mia.
Så er du væk, inden Niklas vågner i morgen tidlig.
Mia. Har du oplevet forandringer hos din mand, –
– som du mener skyldes svulsten?
Ja, for tre år siden begyndte han at ...
... komme hjem til normal tid, hvilket var meget usædvanligt.
Men at skrue ned for et krævende arbejdsliv lyder umiddelbart –
– i min optik meget fornuftigt. Det kræver vel ikke en hjernesvulst?
Nej, men han blev ikke længere hængende på skolen hver aften.
Han begyndte at spise hjemme og ...
Ja, vi satte hele huset i stand sammen.
Badeværelset og ... Det blev superflot.
Og ... vi gjorde alt det, som andre par gør sammen.
Ja.
Det lyder meget normalt, men det oplevede du som forandringer?
Ja.
Det er faktisk vores bedste år.
Han forandrede sig simpelthen til det bedre. Det er vores tre gode år.
Bernards hjerneskade ændrede hans hormonspejl.
Og gjorde ham til en anden mand.
Han havde en overproduktion af troskabshormonet oxytocin, –
– som ellers kun findes i lille udstrækning hos mænd.
Lærke, vi har været ude for en bilulykke. Kan du huske det?
Du ... skal nok blive rask. Du bliver rask.
Lærke.
Jeg elsker dig.
(gråd uden for stuen)
Jeg elsker dig.
Hvad sagde du? Du talte.
Jamen jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Frederiks utroskab slog benene væk under mig.
Måske kunne jeg ikke leve uden ham.
Mor? Kom. Kom, mor.
Hvad sker der?
Når man lagrer en oplevelse, –
– vil man over tid ændre sin erindring om den.
Hver gang man genkalder sig erindringen, omskriver man den.
Så oplevelsen af sande erindringer kan siges at være en illusion.
Frederik flyttede hjem igen.
Måske for at passe på Niklas.
Måske for at passe på mig.
Men kan andre ting indikere, –
– at det var for tre år siden, at svulsten begyndte at påvirke ham?
Altså, når man læser om ...
... svulster på den måde og symptomer.
Så kan det påvirke folks seksualitet.
Og jeg ...
Jeg afslørede Frederik i en affære for tre år siden.
Okay.
Og hvordan var den knyttet til hans sygdom?
Jeg er sikker på, at han aldrig ville have haft en affære med den kvinde, –
– hvis han havde været rask.
Men vi har hørt, at din mand også havde en affære for syv år siden.
Hvorved mener du, at den for tre år siden adskiller sig fra den anden?
Jamen ...
Fordi jeg kan huske, at han var så afstumpet, da jeg konfronterede ham.
Affærer er sjældent noget, som folk er glade for at indrømme.
Nej, men det er ikke dét, jeg mener. Han ...
Han var afstumpet på en fremmed måde.
– Som du ikke kunne genkende? – Han var slet ikke, som han plejede.
Den raske Frederik opførte sig ikke på den måde.
Hej hej, Lærke.
Du må hjælpe mig med at få varerne ind i køleskabet i en fart.
Kun 5 % af vores hjerne bruges til at skabe bevidstheden.
Det, der former vores oplevelse af livet.
Nej, kør hen til køleskabet.
Hjernen udvælger en lille del af de sansninger, vi bombarderes med.
De kombineres med relevante erindringer og følelser.
Derved skabes en forståelig oplevelse i vores bevidsthed.
– De her poser. – Ja.
Stil de nye bagest, så de ikke bliver blandet sammen med de gamle.
De nye skal stå bagest.
Det tager millisekunder at registrere en sansning, –
– men et halvt sekund at skabe en bevidst oplevelse, –
– der er indsat i en forståelig sammenhæng.
Det er derfor, vi automatisk slipper det skoldhede grydelåg.
Men først når låget rammer gulvet, indser vi, at vi har brændt os.
På den måde er vores bevidsthed altid forsinket i forhold til nuet.
Nej. De nye skal stå bagest.
Så de ikke bliver blandet sammen med de gamle. Allerbagest. Derinde.
Bernard, du persevererer. Du kører i ring nu.
Ja, det er også rigtigt.
(høj musik)
– Lad nu være, mand! – Frederik!
Jeg tror, jeg bortfører dig.
– Hvorhen? – Herned. Kom.
(Frederik hulker)
Mia Halling. Har Frederik truffet valg, du ikke forstod?
Er han blevet mere rigid og urokkelig i sine beslutninger?
Ja, altså ... Det tidligste, jeg kan komme i tanke om, –
– er nok vores bryllupsdag for ... Ja, det er tre et halvt år siden.
Han havde købt en ... en ost i gave til mig.
Og han var, præcis som du siger, rigid i sin påstand om, –
– at det var en romantisk og fin gave.
Det er da en mærkelig gave på en bryllupsdag, ikke? En ost.
Så jeg synes da, at han tog fejl i sine beslutninger oftere.
– Hvorfor reagerede du ikke? – Jeg tror, jeg fortrængte det.
Men du kan jo tidsfæste, hvornår du bemærkede, at han forandrede sig.
Jeg tror, at ...
... at jeg oplevede, at forandringen skete inde i mig.
At jeg ikke længere var så urealistisk i min beundring af ham.
Vi oplever og tolker sjældent noget ens.
Når hjernen har en sanseoplevelse, udløses en række associationer, –
– ud fra hvad der er lagret i hjernen i forvejen.
Det danner en forståelse af oplevelsen hos os.
Men da det, vi lagrer, er individuelt, –
– vil associationerne og dermed forståelsen også være individuel.
Hvad foregår der i hovedet på dig?
Hvad tænker du på nu?
– Ikke noget. – Tænker du ikke på noget?
Tænker du slet ikke på noget? Hva'?
Er der helt tomt?
Se lige, hvor smukt der er.
Får du ikke nogen billeder?
Er der helt tomt?
Der er ikke noget.
Der er bare helt, helt tomt.
Ja ...
Associationerne ved sanseoplevelser bindes ikke bare til erindringen, –
– men også til noget, vi har forestillet os.
Derfor kan vores forestilling ændre vores oplevelse af det, der sker.
Vores handlinger og valg er ikke frie.
Hjernen benytter lagret viden til at styre os mod det, –
– der er bedst for vores overlevelse.
Det halve sekund, en impuls er om at nå op i bevidstheden, –
– går med ubevidst hjerneaktivitet.
Den dikterer, hvad der når vores bevidsthed, og hvad vi gør med det.
Hvad vi vælger, er besluttet, før vi oplever, at vi har valget.
Spinoza mente, at forskellen på et menneske og en sten, –
– der triller ned ad en bakke, er, at kun mennesket tror, –
– det styrer sin egen skæbne.
Mia Halling. Hvad med hans følelsesliv?
Har hans følelser forandret sig?
Forblev han i samme monotone humør, –
– eller oplevede han derimod dramatiske følelsesudbrud?
De sidste par år før operationen –
– var han vred eller ked af det på en måde, jeg ikke har set før.
Og det ... Ja, det nød jeg også.
Han gemte ikke sine følelser for mig længere. Han lukkede mig ind.
Har du oplevet, at Frederik lettere blev distraheret –
– af umiddelbare fornøjelser og impulser?
Ja, der er nogle gange, hvor han har reageret mere impulsivt end ellers.
Da han købte sin Mercedes, blev du vel overrasket?
Men det er svært at sige, hvornår han bare udviklede sit gamle jeg.
Han var også impulsiv før svulsten.
Eller hvornår han decideret var blevet en anden person.
Vores øjne sanser kun.
Det er med hjernen, vi ser. Vores hjerne skaber, hvad vi ser.
Altså den måde, som tingene ser ud på for netop os.
Det samme med hørelsen og det, vi rører ved, lugter til og smager.
Alt, hvad vi ved, føler og erindrer, –
– selv oplevelsen af det, vi ser foran os, –
– er resultatet af en subjektiv mental proces.
Vi er vores hjerne. Vi er kun, hvad der er i den.
Dens påvirkninger udefra og anlæg for at navigere os gennem livet.
Lærke, hvad er der?
Glæder du dig ikke til at få besøg af dine veninder i dag?
Nej.
– Skal vi sætte noget musik på? – Nej, lad være. Jeg har ikke lyst.
Kom nu.
(høj musik)
Kom nu.
Jeg har ikke lyst.
Bernard, ikke så meget.
Det er godt, ikke?
Det er så godt.
Se nu der. Hun er fuldstændig kørt op.
Er det ikke bedre, at de ser hende sådan her?
Det var fint, Lærke.
Niklas, kom lige ned.
– Hvad? – Hvad er det?
– Det er til fars højtaler. – Det er skolens. Stjæler du?
Du skælder ikke far ud, når han stjæler 12 millioner.
– Det er ikke engang til mig selv. – Far er meget alvorligt syg.
Mine frontallapper virker heller ikke. Jeg er teenager.
Ja, det ved Gud du er.
– Du skal tage hensyn til min hjerne. – Det gør jeg hele tiden.
Det synes du. Min langtidsplanlægning og impulskontrol er ikke som voksnes.
– Hvad snakker du om? – Det er noget, du har printet ud.
Når man er 15 år, så er man lige så intelligent som en voksen.
Men nogle dele af hjernen er først færdige, når man er 20.
– Det er de samme områder som far. – Det der kan du godt pakke sammen.
Sådan der kan man ikke leve.
Nu er du ikke ansvarlig, fordi din hjerne ikke er færdigudviklet?
Sådan kan vi ikke leve, for så har vi et samfund i fuldstændigt kaos.
– Hej, Niklas. – Hej.
Tak, fordi du ville komme. Jeg stiller nogle spørgsmål. Okay?
Har du oplevet, at Frederik har forandret sig?
Da jeg læste, hvad manglende impulskontrol betød, forstod jeg det.
Kan du give et eksempel?
– Han opførte sig ikke ordentligt. – Hvordan mener du?
For eksempel engang, hvor jeg skulle mødes med en veninde.
Min mor og far går ud for at tage imod hende først.
Og da jeg så kommer derud, står min far og siger klamme ting til hende.
Og sådan gjorde han ikke, før han blev syg?
Javel.
Har du lagt mærke til andre forandringer?
Før var han jo aldrig hjemme. Og han var altid stresset.
Så der for tre år siden ...
– Han blev sjov at være sammen med. – Han var sjov?
Vi lavede sådan nogle fjollede ting.
Vi lavede bål ... så Formel 1 sammen.
Hvorfor tror du, at det hang sammen med svulsten?
Altså ...
Svulsten gjorde ham ligesom til ... Det gav ham en teenagehjerne.
– En teenagehjerne? – Ligesom min.
Vi var ligesom ... Vi var ligesom venner.
Før var han bare en mand, der gik på arbejde og skændtes med min mor.
Der var ikke så meget mere.
Hvor er det hyggeligt, at alle er kommet.
Mia vil fortælle os om noget, der er ret interessant.
Jamen tak, fordi I ville komme til mig.
Jeg har taget denne her med.
Ja, det er pacman og pacman og pacman.
Jo, men hvor mange trekanter er der?
– Godt spørgsmål. – En, to. Der er i hvert fald to.
– Tre. – Altså, der er ingen.
Hjernen sammensætter fragmenterne til en helhed, –
– men helheden findes ikke.
Det er en illusion.
Hjernen får os til at tro, at vi ser en hvid trekant, men den er der ikke.
– Gud ja, for pokker. – Ja. Og er det ikke rigtigt, at ...
At det, at vi har evnen til at skabe sammenhæng ud fra de fragmenter, –
– er også det, der giver os en tro på, at vi har en fri vilje.
Men vi oplever ikke de processer, der går forud for det, vi beslutter.
Så derfor tror vi, at vi vælger mere frit, end vi rent faktisk gør.
Vi bilder os ind, at vi har en fri vilje, –
– men det er hjernen, som skaber imaginære sammenhænge, –
– lige så hurtigt som da vi så illusionen af Kanizsas trekant.
– Det er dybt fascinerende. – Send den videre.
Jeg har mest en følelse af, at vi ikke har noget valg overhovedet.
Det er syv år siden, at Katrine fik konstateret sin svulst –
– og fik at vide, at hun skulle opereres i venstre tinding.
På grænsen til et af hjernens sprogområder.
Og aftenen før operationen vidste vi begge, –
– at hun måske aldrig ville komme til at tale igen.
Vi lå og holdt om hinanden, før vi skulle sove.
Og pludselig løftede hun hovedet og sagde:
"Måske vil jeg aldrig mere kunne sige, at jeg elsker dig."
Og så sagde hun:
"Hvis jeg aldrig kan sige det til dig mere, –
– vil du så altid huske, at jeg sagde det til dig i nat?"
"Ja," svarede jeg.
Så trækker du bare vejret stille og roligt. Ja, det er så fint.
Begynder du at blive træt, Frederik?
For så er det nu, du skal sige godnat til din hustru.
Godnat, Mia.
– Du må godt sige godnat til ham nu. – Godnat.
Så trækker du vejret rigtig godt ind. Så får du det, du falder i søvn på.
Ja, det er så fint.
Han sover.
Vi passer godt på ham.
Jeg elsker dig.
Hej, far.
Frederik, du skal ikke hive i den der.
Hjernekirurg Jan Sittelman. Hvad har du bortopereret fra tiltalte?
Jeg har taget et billede med fra selve operationen.
Her har vi et kig ind i Frederiks hjerne.
Og her ligger meningeomet, før vi fik det væk.
Meningeomer vokser ud fra hjernehinden, –
– som ligger rundt omkring hjernen.
Så hjernen er egentlig intakt, men er bare under pres fra meningeomet.
Kan du sige noget mere ... konkret om, –
– hvordan svulsten eller meningeomet har påvirket tiltalte?
Det, der gør det mere komplekst at svare på, er, –
– at hjernen er i stand til at kompensere for eventuelle skader.
Fordi hjernen er et stort netværk, så kan andre dele i netværket tage over.
Så selvom man muligvis kan regne sig frem til, –
– hvornår svulsten voksede frem, så kan man ikke præcist datere, –
– hvornår den rent faktisk er begyndt at påvirke ham?
Ja, det kan man sige.
Hvis du kigger på scanningsbilledet, kan du så fastslå præcist, –
– hvilke symptomer tiltalte skulle have?
– Ja eller nej? – Nej, ikke præcist.
Vi kan ikke fastslå symptomer ud fra svulstens placering eller størrelse?
Frederik, har du følt en større lyst til det seksuelle end sædvanligt?
Frederik ...
Øhm ...
Jeg tror, vi har et meget almindeligt sexliv. Altså, for gifte par.
Hvad mener du?
– Ja, vi har ikke sex. – Det passer da ikke.
Men det har vi ikke. Vi mistede gnisten, da vi fik Niklas.
Det gjorde vi da ikke.
Vi har bare for travlt og er for trætte om aftenen og sådan noget.
Det, jeg spurgte om, var, om du havde følt en større lyst end sædvanligt.
Hvad betyder sædvanligt? Vores sexliv stoppede for længe siden.
Jeg har gjort det, så godt jeg kunne.
Det er nok, fordi du tager kvælertag på alting med din perfektionisme.
Du kunne være blevet sammen med dine kneppeveninder.
Ja, det kunne jeg også have gjort.
Da han kom hjem fra hospitalet, forsøgte han at voldtage mig.
– Det passer ikke. – Jo, det gør.
Altså, jeg kyssede ham, og så lige pludselig ...
... så oksede han bare løs oven på mig.
Jeg kunne ikke kende ham. Han var som en vild hund, der ville kneppe.
Den der følelse af ...
Frederik, hvad tænker du, når du hører, hvad Mia siger?
Øh ... altså ... Vi er jo mand og kone, ikke?
Vi skal nok klare den. Tror du ikke?
Jeg tror, jeg ved, hvad vi begge har brug for lige nu.
(Mia stønner)
– Hold op. Hold op. – Kom nu. Kom nu.
– Hold op. – Kom nu ... kom nu. Kom nu!
– Lad nu være! – Kom nu!
– Du vil jo godt. Kom nu. – Nej!
– Du vil jo godt. – Du må ikke vække Niklas.
– Mor? – Gå ind på dit værelse!
– Hvad sker der? Hvad gør du ved mor? – Det er okay, Niklas.
Stop det!
(Frederik jamrer sig)
Undskyld.
Du skal ikke sige undskyld. Du ville jo bare passe på mig.
(Frederik stønner)
Ikke?
Gå ind på dit værelse.
Mia ...
Mia, kom. Mia ... kom.
Hvad sker der med balancen i hjernen, hvis den forskydes af en svulst?
Hjernens basale drivkraft sikrer, at vi opretholder såkaldt homøostase.
Altså balance i organismen. Den er så kraftig, at vi ikke kan overrule den.
Så hvis den drivkraft, vi skal bruge for at sikre, at vi trækker vejret, –
– bliver koblet op på, at man må vaske hænder altid, som med OCD, –
– er det nemt at se, hvordan forkerte koblinger i hjernen –
– kan trække en i den forkerte retning.
Så hvis tiltaltes impulskontrol bliver sat ud af balance, –
– kunne det så få ham til at investere, –
– på samme måde som en OCD–patient hele tiden må vaske hænder?
Hjernen er et netværk med milliarder af nerveceller, der taler sammen.
Hvis dele af netværket ikke fungerer, og der skal ikke særlig meget til, –
– så er det ikke så mærkeligt, –
– at en tumor kan få folk til at gøre noget helt andet end normen.
En svulst kan altså få folk til at handle uden for normen?
Ja.
Så bliver du leder på Saxtorph Privatskole.
Der er nogle billeder her, som du nok genkender.
Da du startede som leder, havde du vel ikke adgang til skolens konti.
Hvordan fik du det?
De her stole har jeg købt online. Det er 12 Wegnerstole, som jeg ...
Altså ... Det meste er købt online.
Jeg havde højeste bud i to dage og tænkte:
"Ingen byder på dem. Fantastisk."
En time før auktionen løber ud, kommer der et nyt bud.
Nu kunne jeg rigtig godt tænke mig at bevæge mig lidt videre ...
... hen til de der konti.
(telefon ringer)
– Det er Mia. – Hej, det er Bernard Bergmann.
Hej. Jeg ringer for at sige, at der kommer en valuar hos jer på torsdag.
Skolen skal have Frederiks ejendele og halvdelen af jeres fælles ting.
(stønner)
Ja, jeg ved godt, at det er forfærdeligt.
– Ja. – Jeg skal nok være der.
Men du skal også være der.
Jeg ved ikke engang, om Frederik nogensinde bliver sig selv igen.
Lægerne siger, at han bliver bedre her i starten, –
– men de ved ikke, hvor rask han bliver.
Han er blevet en helt anden. Jeg er faktisk bange for ham.
Mia. Jeg ved, at du godt kan klare valuarbesøget.
Hvor ved du det fra?
Det er lettere end at tage sig af sin syge mand, –
– og det gør du helt fantastisk.
Tak.
Jeg sidder her og får mig et glas vin faktisk. For Lærke sover.
– Får du dig også et glas vin? – Mm.
– Skal vi skåle? – Ja, det er da en god idé.
Skål.
Du bliver virkelig prøvet hårdt her.
Og du har ikke en eneste gang –
– overvejet at forlade din mand. Det er helt utroligt.
Ja ...
Det var nok det første, jeg bed mærke i ved dig.
Din trofasthed.
Jeg synes jo omvendt, at den måde, du støtter din kone på –
– og hele tiden er ved hendes side, er virkelig flot.
Men når man har valgt hinanden, er det vel sådan.
Ja, det ... det er også det, jeg tænker.
Vi ligner hinanden på trofastheden.
Der er ikke særlig mange, der kunne være lige så trofaste som os.
(støn)
Hvad griner du ad?
– Hvad var det? – Det ved jeg ikke.
Lad os tale om den frie vilje.
Kan en svulst sætte den frie vilje ud af spil?
Ja ... Det er jo et godt spørgsmål. Har vi en fri vilje?
Hvem bestemmer, hvorfor vi træffer de valg, vi træffer? Hvem er du?
I bund og grund, så består vi og dermed vores hjerner –
– af millioner af nerveceller, der taler sammen, og er dermed ren kemi.
Vi følger blot naturlovene? Det er årsag og virkning? Kausalitet?
Det er et tolkningsspørgsmål. Det er ret deterministisk at tænke, –
– at man er den, man nu engang er, for det er noget vrøvl.
Du er jo ikke den, som du var for ti år siden.
Men fysisk er stort set alle celler i din krop skiftet ud flere gange.
Tankemæssigt er du heller ikke den samme. Hjernen har ændret sig.
Mens vi har siddet her, har hjernen dannet masser af nye synapser.
Bare mens vi sidder her, får vi nye forbindelser i hjernen?
Så hurtigt forandres vi, vores hjerner?
Så det vil sige, at vi er ren kemi. Vi forandrer os.
Men er det så vores kemi eller vores frie vilje, som styrer os?
Det er alt sammen os. Der er intet modsætningsforhold.
Hvis det er ren kemi, er tiltalte så ansvarlig for sine handlinger, –
– hvis de styres af hans kemi og ikke hans vilje?
Man kan sige, at ... Viljen ligger i kemien, om du vil.
Og påvirkes kemien, så påvirkes det, vi kalder viljen, også.
Føler du, at din partner er blevet mere eller mindre dominerende?
– Hun bestemmer alting. – Hvad for eksempel?
Om ... jeg må køre bil. Det må jeg ikke.
Om jeg må gå på nettet eller handle ind.
Jeg må ikke have penge for hende. Jeg må ikke engang ringe til nogen.
Hvorfor pålægger hun dig den slags forbud?
Jeg har spurgt hende, og hun svarer: "Du forstår det ikke, for du er syg."
Du føler dig ikke syg?
Virker jeg syg? Hvad hvis folk sagde, at du var syg?
– Påvirker det dig, at hun siger det? – Det gør mig da rasende.
Man bliver jo rasende. Jeg er jo leder af en skole.
Jeg skal hele tiden høre på hende. "Det er, fordi du er syg".
Fantastiske møbler. Vil I have nogen med?
Ja, dem, vi kan.
Stolen der. Har I fået den vurderet?
Nej, det er ikke en kendt arkitekt. Det er Pierre Paulin. Oyster Chair.
Men I kan se, at alle kvitteringerne står i mit navn.
Vi må lige tale om, hvordan vi fordeler det.
Hvis I har delt Frederiks større løn på danske designmøbler, –
– så har Saxtorph Privatskole ret til halvdelen af det, du har tjent.
Det er møbler, jeg selv har handlet mig frem til.
Min klient har ret til halvdelen, hvis de er købt for Frederiks penge.
Det kan I da ikke.
– Skal vi ikke tage det senere? Okay? – Ja.
Nå ja ...
– Har I selv lavet det her? – Ja.
Vi har gjort det sammen, Frederik og jeg, så ...
Ja, men der faldt prisen jo så nok lige med et par 100.000.
Men det er jo ikke mere end to år siden.
Men sådan noget som badeværelser skal laves af professionelle, ikke?
Det skal helst være lige.
Kan man beholde et eller andet? Som det der, og så flå resten ned?
Ja, måske.
Bare gå. Jeg bliver lige lidt.
– Okay. Du bliver her lidt? – Ja.
Hvad? Mia ...
Naturens vilje.
Overlæge Herdis Lebech. Fortæl om din diagnosticering af tiltalte.
Fortæl mig, hvilke symptomer du fandt hos ham.
Ja.
Vi konstaterede en manglende evne til målrettet fastholden.
Emotionel labilitet. Når man pludselig bliver vred eller trist.
Jeg afbryder lige. Ville det være sådan noget som humørsvingninger?
– Er det dét? – Ja, det kan man godt sige.
Det har tiltalte lidt af tidligt, før en svulst kan have påvirket ham.
Irritabilitet og aggressive udbrud har han også haft.
– Impulsdrevet adfærd. – Egoistisk og risikobetonet adfærd.
Har vi hørt om de ting forud for svulsten? Ja.
Perseveration, altså at man sprogligt hænger fast i ét emne –
– og ikke er til at få videre.
– Det har han også haft. – Så man er ...
– Undskyld? – Undskyld. Fortsæt.
Og endelig ændret seksuel adfærd.
For eksempel hyper– eller hyposeksualitet eller perversioner.
– Og kan det udmønte sig i affærer? – Ja.
Tiltalte havde en affære for syv år siden.
Kan den have haft noget med svulsten at gøre?
– Nej, det ligger for langt tilbage. – Det er alligevel for langt tilbage?
Hvordan kan du vide, at tiltalte ikke har haft de her karaktertræk, –
– før svulsten ramte ham? For det er der meget, der tyder på.
Det kan man ikke vurdere uden en undersøgelse, fra før han blev syg.
Vi kan ikke vide, om han har haft trækkene, før svulsten ramte ham.
Så det er uklart, hvorvidt svulsten er årsag til symptomerne. Korrekt?
Hjerter 10.
– Det koster dig 500. – Nej ...
Det er det, jeg har.
Tak.
Hvorfor tager du igen fra den bunke?
Det er den med de højeste gevinster. Jeg gider ikke sidde her hele dagen.
Spar 3.
Ja, det er 100 kroner til dig.
– Klør dame. – Ja, tusind kroner fra dig.
– Kan jeg få en hurtig? – Nu er testen vel egentlig slut.
Vil du have noget hvidvin? Det er dejligt at se dig.
– Har din mor stået for det? – Alt.
– Hej. – Tak, fordi vi måtte komme.
Ja, selvfølgelig. Dejligt. Hej.
Har du været på dit dagcenter i dag? Hvad lavede I?
Ved du hvad? Det kan jeg ikke huske.
"Ved du hvad" er et godt tryk. Sproget er så rigt og fuld af tryk.
– Nå, udtryk. – Udtryk. Det er udtryk.
Tak ... tak.
Der er tærte. Der er også de små ...
– Det er mozzarella. – Vil du ikke også have lidt?
Der er to. Det plejer der ikke at være. Det er usædvanligt.
Frederik? Tror du, ham Bernard er noget værd?
Med hensyn til ...?
Altså, tror du, han får dig frikendt? Får du ham frikendt?
Hvis det sker, er det vel naturens vilje.
Vi håber, at anklageren vil gå med til at få Frederik mentalundersøgt.
– Det er i hvert fald vores plan. – Vi krydser fingre.
Det er jo ligesom stort set alle, der sidder i landets fængsler.
De er ...
... psykisk syge hele bundtet.
Det er jo ikke mere end 400 år siden, at man mente, –
– at de fleste psykisk syge havde indgået en pagt med djævlen.
Og så brændte man dem levende, mens hele landsbyen så på.
Fordi de var psykisk syge. Nu giver det sig selv, man ikke brænder folk.
Eller for den sags skyld fængsler dem, bare fordi de er psykisk syge.
Med det her sygdomsbillede burde Frederik så ikke have forstået, –
– at han ikke var rask, og oplyst sin bestyrelse om det?
Nej. Sygdomsfornægtelse er et af symptomerne, så det kunne han ikke.
Men Frederik burde vel have forstået konsekvenserne af sine handlinger?
Sygdommen har gjort ham ude af stand til at forstå –
– og tænke på konsekvenser af egne handlinger, så det kunne han ikke.
Javel. Svulsten fratog altså Frederik evnen til at handle ansvarligt?
Ja.
Hvordan har Frederik det i dag? Er han rask?
Alle test viser, at Frederiks koncentrationsevne, –
– indlevelsesevne og struktureringsevne er over middel.
Han har ringet til skoler og hørt, om de har brug for en vikar, –
– men uden større held.
Så på nuværende tidspunkt er Frederik rask?
Ja, det vil jeg mene.
Jeg svigter min mand.
Jeg er min hjerne, og min hjerne er fedt og synapser.
Jeg er et biologisk system, og det er du også.
Jo, men han er jo syg.
De her processer blev sat i gang for millioner af år siden.
Det er forudbestemt.
Jamen du svigter din kone.
Ja ...
Men hvis det sker, er det naturens vilje.
Og intet er stærkere end naturlovene, vel?
Nej.
Vi kan ikke anklages for noget.
Vi kan ikke gøre for det.
– Nej. – Nej.
Uden skyld.
Jeg har fået resultatet af mentalundersøgelsen.
– Nå! – Hvad? Hvad siger den?
Lad os se.
"Frederik Halling lider af en organisk psykisk lidelse –
– forårsaget af en tumor i hjernen."
Okay.
"Frederik Halling antages at have været sindssyg –
– på det tidspunkt, hvor de ulovlige transaktioner har fundet sted."
Tillykke.
– Tak. – Hej. Bare sæt den der.
I skal lige hilse på ...
Det er min advokat, Bernard, og min kone, Mia.
Hej. Jeg hedder Khayatt. Velkommen til Ådalsparken.
Ja.
Fedt.
– Hov, for satan. – Frederik, hjælper du lige til?
– Gider du ikke lige at hjælpe? – Med hvad?
– Med at rive. – Jeg skal lige pisse.
Niklas, gider du ikke lige hjælpe til, så vi kan blive færdige?
Synes du ikke, det går bedre med far?
Hvad mener du? Han skal tisse, sove og se fjernsyn.
Det går meget bedre med impulshæmningerne.
– Synes du ikke? – Nej, overhovedet ikke.
Mor, kan du slet ikke se, at far er ved at blive rask?
Lad os nu se, hvor rask han bliver.
Så er vi nået til anklagerens procedure.
– Værsgo. – Ja tak, høje ret.
Jeg har mødt tiltalte over den her dag og fået indtryk af et menneske, –
– som har gjort en masse godt for andre i sin tid som skoleleder.
Men jeg mener samtidig, at han helt bevidst og med forsæt –
– har begået groft underslæb mod den skole, som han var leder af.
Han har forklaret, det var på grund af svulsten, at han begik underslæb.
Det er forsøgt understøttet af famlende forklaringer –
– fra hans skrøbelige hustru og opofrende søn.
Men over for det står et transaktionsspor, –
– som udpeger tiltalte som den skyldige.
Kriminalitetens kompleksitet taget i betragtning er der ikke tvivl om, –
– at underslæbet ikke er noget, som tiltalte har begået uden forsæt.
– Man kan ikke høre noget. – Nu står den på phono.
Porno? Freddy, der er sgu ikke nogen, der sælger porno her, vel?
(musik) Hey!
Sådan, mand. Så kører vi.
Freddy, jeg tror, du har besøg.
– Hej. – Er det her, du hænger ud?
Vil du have en plade?
"Joyride"? Nej, jeg skal lige tale med dig.
Hør her ... Anklageren synes ikke, –
– at mentalundersøgelsen er ordentligt belyst.
– Hvad skal det betyde? – Det kommer til at forhale sagen.
For han vil have sagen for Retslægerådet.
Okay. Altså Retslægerådet?
Du kommer ikke højere op i det danske system. Der er intet over det.
Retslægerådet vil foretage sin egen vurdering af mentalundersøgelsen.
Kan de konkludere andet, end at jeg var sindssyg i gerningsøjeblikket?
Vi må bare krydse fingre for, at Retslægerådet mener det samme.
– Er du med? – Ja ja.
– Er Mia hjemme? – Ja.
Jeg tager hen og fortæller hende det. Vi ses.
Freddy, my man. Hvad siger du til fast ansættelse her i butikken, hva'?
Ej, hvor bliver det hårdt. Hvordan skal I leve uden det her hus?
Ja, altså, vi sælger hele lortet.
Og så køber vi en båd, og så sejler vi jorden rundt.
Henning, hold nu kæft med den jordomsejling.
I kommer alligevel aldrig af sted.
Nu har vi planlagt det. Vi starter i Caribien. Så tager vi sydpå.
Jeg kan sige mundret, hvad du siger til mig nu. Mia siger, før I kommer:
"Please, at Henning ikke snakker om sin jordomsejling igen."
– Hvad er det, du siger til mig? – Hvorfor bliver du så sur?
– Jeg siger tingene, som de er. – Vi har en drøm om at opleve verden.
Jeg gider først høre om det, når jeg læser det på et postkort fra Fiji.
– Indtil da: Luk røven! – Hold op. Han kan ikke gøre for det.
– Hvad for noget? – Han siger et og gør noget andet.
I hjernen formes impulsen til handling i et andet område –
– end området, der bestemmer, hvad vi gør.
Den mindste skade i frontallapperne gør, at den forbindelse svækkes.
Der er simpelthen ikke neural kontakt mellem ord og handling.
Siger du, at jeg er hjerneskadet?
Hun siger, jeg er hjerneskadet.
Det er ikke det, hun siger. Hun siger, du er blæst.
Lad os få noget vin.
Det er ikke nogen god idé.
Jeg henter noget vin nu.
Jeg går med.
Hvor er det godt at se, at Frederik er rask igen.
Rask? Hvad mener du med rask?
Ja, rask. Det er da meget vigtigere, end at I skal flytte.
Jamen han er da overhovedet ikke rask. Han er da langtfra rask.
Før Frederik blev syg, var han jo slet ikke på den måde der.
Jeg ved simpelthen ikke, hvordan jeg skal sige det her til dig, men ...
Måske var Frederik ikke den perfekte mand, du husker, han var, vel?
– Du forstår det ikke. – Jeg prøver bare på at hjælpe.
Jeg ved godt, du prøver, men du kan ikke forstå det.
– Jeg ville gøre dig en tjeneste. – Du forstår det ikke, vel?
Derudover har vi hørt tiltaltes nære ven, Laust Saxtorph, –
– som ikke har set forandringer hos tiltalte i perioden op til sigtelsen.
Og endelig og tungestvejende, –
– så har vi den ypperste instans, Retslægerådet, som konkluderer, –
– at tiltalte ikke var mere mentalt ustabil, –
– end at han var bevidst om konsekvenserne –
– og dermed handlede med forsæt.
Det er skærpende omstændigheder, at der er tale om så stort et beløb.
Og det er også skærpende, at tiltalte har misbrugt sin lederstatus.
Derfor ser jeg ikke nogen anledning til at gøre straffen betinget.
Da der er tale om underslæb på 12 millioner kroner, –
– så skal tiltalte straffes med tre år og seks måneder.
"Retslægerådet finder ikke, at Frederik Halling –
– var mentalt ustabil på gerningstidspunktet.
Han var til fulde bekendt med konsekvenserne af sine handlinger –
– og derfor ansvarlig."
Det betyder, –
– at Retslægerådet går imod konklusionen i mentalundersøgelsen.
Det forstår jeg ikke. Den sagde jo ...
De siger, at du faktisk var begrænset mentalt på gerningstidspunktet, –
– men at du var rask nok til at modstå egoistiske impulser.
Hør her. Det her er ikke nogen dom.
Hvad hvis de har taget fejl? Der kan jo være fejl i deres undersøgelse.
Okay. Hvis de har begået en fejl, så kontakter vi Retslægerådet –
– og siger, at de har overset noget.
Men det kræver, at vi fremlægger nye fakta, som de ikke har set.
Men jeg har jo sagt alt.
Frederik, har du arbejdet tæt sammen med nogen i de seneste år, –
– som vi kan tale med?
Nogen, der kan bekræfte, at din adfærd har ændret sig?
Næ, altså ...
Jo, der er de tre sekretærer på kontoret, men altså ...
Men de arbejder jo for Laust. Det får vi ikke noget ud af.
– Hvad hvis jeg går til Laust? – Nej, det går ikke.
Du behøver ikke lade, som om du kan forstå mig.
Jeg forstår dig godt.
Er du efterhånden ikke rask nok til at vide, at din empati er reduceret?
– Jeg prøver jo at forstå det. – Men det forhindrer din hjerne.
– Men jeg kan mærke, jeg forstår dig. – Det skal du jo sige, ikke?
– Jeg forstår dig godt. – Sygdomserkendelse, Frederik.
– Jeg forstår dig godt. – Du siger det samme igen og igen.
Du persevererer. Du er ikke rask.
Hvorfor er du ikke sammen med Bernard?
Hvis jeg ikke var her, så kunne I være lykkelige sammen.
– Du skal ikke sige sådan noget. – Jamen det ...
I passer jo godt sammen. I passer rigtig godt sammen.
Det er jo ikke bare ... Det er jo en konstatering.
Jeg kan godt forstå, hvis du ikke vil have sex med mig igen.
Det kan jeg godt forstå. Og jeg tror, du er nødt til at gå fra mig.
Jeg trækker dig ned ... Jeg trækker dig ned.
Vi taler om det senere.
Vi taler om det senere? Så har du jo besluttet dig.
Du har besluttet dig for at gå.
Jeg kan ... Jeg har jo ikke ... Jeg kan jo ikke spole tilbage.
Jeg siger undskyld for, hvad jeg har ...
Hvis jeg er syg, er jeg syg, men jeg kan ikke mærke det selv.
Det er også et dumt tidspunkt. Og vi skal flytte og ... Undskyld.
Vil forsvareren komme med sin procedure?
Vi har brugt den her dag på at gennemgå et menneskes liv, –
– som der blev vendt op og ned på på grund af en hjernesvulst, –
– som forandrede tiltaltes personlighed og beslutningsevne.
Det er min påstand, at vi i dag har bevist, –
– at tiltaltes frie vilje og evne til at handle forsætligt –
– har været sat helt ud af kraft.
Kirurgen synliggjorde, –
– at der rent faktisk havde siddet en svulst i tiltaltes hjerne.
Hustruen, sønnen og overlægen i psykiatri tydeliggjorde, –
– at hans personlighed forandrede sig på en måde, han ikke var herre over.
Ja, tiltalte foretog handlinger, der har ramt skolen hårdt.
Men kunne han have gjort andet –
– under påvirkning af svulstens tryk på hans hjerne?
Hej.
Jeg kom lige forbi. Det er dejligt at se dig.
Nå.
Vores liv er også noget helt andet nu.
Vi er flyttet.
Pensionen er væk, bilen er væk. Mine møbler og det hele.
Jeg stolede mere på Frederik end på noget andet menneske.
Det gjorde jeg også. Vi kunne ikke vide, at der var noget galt med ham.
Og så en dag går han ned i banken ...
... og snyder skolen for 850.000.
Vi har siddet og hygget os med wienerbasser og kaffe –
– og snakket om skolens fremtid, og så snyder han os for 850.000.
Han ville slå skolen ihjel. Hvad foregår der i hovedet på ham?
Han var blevet et andet menneske. Han var syg.
Men nu er svulsten taget ud, og det går fremad med ham.
Vi havde ondt af dig. Han kunne ikke holde ud at være hjemme hos dig, vel?
– Nej, det ved jeg. – Han sagde, han kedede sig.
– Han fik ikke noget modspil. – Nej, men det ændrede sig jo, ikke?
De sidste år før hans diagnose ville han jo gerne være hjemme hos mig.
Det var vel med selvmordet ...
Det var jo derfor, han måtte være hjemme hos dig for at passe på dig.
– Hvad for et selvmord? – Ja, dit selvmordsforsøg i køkkenet.
Kan du ikke huske det? For tre år siden i køkkenet.
– Jeg har ikke forsøgt selvmord. – Men det vidste alle da.
Tror alle, at jeg har forsøgt at begå selvmord?
Pillerne ... de lå jo og flød over det hele.
– Der var ikke nogen piller. – Jamen altså ... Mia, for helvede.
Der var ikke nogen piller. Der var overhovedet ikke nogen piller, Laust.
(larm fra trappen)
Kan I ikke lige komme og hjælpe?
Kan du ikke lige tage den her? Mange tak.
Det er slemt ikke at kunne nyde musik.
Jeg ville gøre alt for den glæde.
Den måtte være gal med højtalerne.
Der kom kun lyde ud uden sammenhæng. Det blev jo ikke til melodier.
Skal jeg ikke tage den her?
Folk undervurderer fuldstændig hørelsen.
Jeg fatter ikke dem, der bruger penge på at få hjemmet til at se godt ud.
Dyre villaer, og så bruger de ingen penge på højtalere.
– Alt det fokus på syn. – Helt tosset.
Der er ikke nogen, der overvejer, at de har grim lyd i deres anlæg.
Har du tænkt på at bygge dem med elektrostater?
Altså, det er jo et svært valg, ikke?
Jeg ville måske komme til at fortryde det.
Overlæge i psykiatri Herdis Lebech tydeliggjorde, –
– at de kendte symptomer på den stillede diagnose –
– inkluderer svækket impulskontrol.
Så nej, tiltalte kunne ikke have gjort andet, –
– for det var præcis dét, svulsten fik ham til at gøre.
Spørgsmålet er altså: Har tiltalte gjort det, han har gjort, –
– udelukkende fordi han havde en svulst i hjernen?
Og berettiger det at straffe ham nu, hvor den er fjernet?
Nej. Det er min påstand, at Frederik Halling frikendes –
– efter straffelovens paragraf 16.
"Personer, der på gerningstidspunktet var utilregnelige –
– på grund af sindssyge eller lignende tilstande, straffes ikke."
Hermed skal jeg indlade sagen for retten. Tak.
Så optages sagen til dom, der vil afsiges senere i dette retsmøde.
Jeg har vurderet, at dommen vil blive afsagt om en time.
Ham Khayatt er altså sej. Han sælger gamle lp–plader.
– Og du hjælper ham, ikke? – Ja ja.
Din far skal ikke sælge gammelt ragelse.
– Han er skoleleder, ikke en af dem. – Han vil jo bare hjælpe.
Dengang jeg røg til udpumpning ... Hvad sagde du så til folk om mig?
– Du tænker på det med Dorthe? – Nej. Hvad sagde du, at grunden var?
– At du havde drukket lidt for meget. – Du sagde, jeg havde taget piller.
– At jeg havde forsøgt selvmord. – Det er simpelthen ikke rigtigt.
Selvom det var sådan, det var, ikke?
Det var derfor, jeg kom hjem. Fordi jeg ville passe på dig.
Så det var derfor, du holdt op med at arbejde så meget?
– Det var derfor, du forandrede dig? – Det ved jeg nu ikke, om jeg gjorde.
Nå, så nu var det ikke på grund af svulsten, at du forandrede dig?
Jeg tror, det bliver en hård dag i retssalen i morgen.
Jeg gjorde det af kærlighed til dig.
Kærlighed til mig. Hvor er du patetisk.
Okay.
Så er jeg patetisk. Godt, jeg er patetisk.
Græsk af "pathetikos". Betyder "følsom" og "lidenskabelig".
Faktisk det samme forhold, som vi har ... vil jeg sige.
Jeg er følsom og lidenskabelig, når det kommer til dig. Det er jeg.
Jeg har et forhold til Bernard.
Jeg kan ikke leve med dig længere.
– Har du et forhold til Bernard? – Ja.
– Altså vores ... min advokat? – Ja.
Han bliver skilt fra Lærke, og hun kommer på en institution.
Tror du ikke, det er noget, du bilder dig ind? Hva'?
Jeg tror, det er noget, du bilder dig ind. Bernard er ikke sådan.
Jeg tror, det er noget, du forestiller dig.
Når retssagen er overstået, så flytter jeg ind hos Bernard.
Jeg forstår godt, hvis du vil straffe mig på en eller anden måde.
Men det her, Mia ...
Hvorfor skal du sige sådan noget pis?
Far?
Far.
Niklas! Frederik!
Frederik!
Niklas.
Tror du, han er hos Khayatt?
Hvorfor sprang du ikke bare ud foran et tog dengang?
Så var det ikke mig, der skulle have fundet dig med tequilaen og pillerne.
– Der var ingen piller. – Stop nu med det der.
Niklas ...
– Jeg kan ikke tale nu. – Jeg skal tale med dig.
– Nej, jeg har en vigtig samtale. – Bernard ...
Har du sagt til Frederik, at vi har et forhold?
Har han fortalt det?
Det ville være højst uprofessionelt af mig, hvis vi havde det.
Skulle jeg gå i seng med min klients kone? Hvad tænker du på?
Undskyld. Det røg bare ud af mig.
Du kan ikke sprede den slags historier om mig.
Nu bliver jeg nødt til at foretage opkaldet.
– Men vi ses vel igen? – Ja, i morgen i retten.
Jamen hvad så med bagefter?
Hvad du end har i tankerne, siger jeg nej.
For der har aldrig været noget mellem os, og det bliver der aldrig.
Og nu skal jeg altså foretage det opkald.
Folk spørger mig, hvor godt jeg kender min mand.
Men hvad gør os til den, vi er?
Mor, kom nu.
Hjælp!
Er det de andres dømmende øjne, der former os?
Eller er det vores eget ansvar at blive den, vi bliver?
Er vi blot sammenstykket af fejlfortolkede oplevelser –
– og forvanskede erindringer?
– Hvorfor tisser du ikke bare her? – Jeg vil have et rigtigt toilet.
– Far? – Frederik!
Eller er det hele givet på forhånd?
Ligger vores skæbne i DNA'en? I vores hjernes kemi?
I naturlovene?
Er vi blot den kemiske tilstand, hjernen er i på et givet tidspunkt?
Og intet mere?
Thi kendes for ret:
Frederik Halling straffes med tre år og tre måneders fængsel.
Jeg kan sige, at dommen var enstemmig.
Værsgo at tage plads.
Retten har i overensstemmelse med tiltaltes erkendelse, –
– som støttes af de øvrige oplysninger, fundet det bevist, –
– at tiltalte har begået underslæb som beskrevet i anklageskriftet.
Efter Retslægerådets udtalelse sammenholdt med forklaringerne, –
– finder retten det ikke godtgjort, at tiltalte har begået forholdene –
– under påvirkning af orbitofrontalt syndrom.
Retten finder herefter, at tiltalte ikke på gerningstidspunktet –
– var utilregnelig på grund af en tilstand svarende til sindssygdom, –
– og tiltalte frifindes derfor ikke for straf.
Henset til størrelsen af beløbet –
– fastsættes straffen til fængsel i tre år og tre måneder.
Tiltalte pålægges derudover de rejste erstatningspåstande.
– Jeg oplyser, at dommen modtages. – Det er noteret.
Retten er hævet.
Danske tekster: Brian Christensen Scandinavian Text Service 2017