Tidligere...
Jeg ved, hvor siderne er, men vi skal af sted lige nu.
- Jeg ønskede ikke det her. - Jeg er fanget her.
Det laver jeg om på.
Jeg opfostrede dem til at være stærke. Vi undervurderede måske dem begge.
- Hvad er det? - Følg den. Den fører dig til mig.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvordan gik det med dagens fangst?
Der er meget lidt at vælge imellem, men det gik fint.
- Hun ligner en, der har potentiale. - Hun strittede pænt imod.
- Kneblet? Grimt sprog? - Hun bider.
Beskidt. Det elsker jeg. Godt.
Vil du ikke nok lade mig gå? Jeg beder dig... Jeg beder dig.
Vil du ikke nok?
Akavet.
Det er dit stikord. Jeg ved ikke, hvor indlysende...
Hold kæft!
Godt. Varer af utilfredsstillende kvalitet betyder, du kun får halv pris.
Darius. Jeg mistede folk.
- Sjusker du? - Det skyldtes hende der.
- Hun er en usleben diamant. - En brise kunne vælte hende.
Hun ordnede tre mand. Hun er i sig selv halvdelen værd.
- Du skal ikke lyve. - På ære.
Hørte du det? Han satser sit ry på dig.
Den er køn. Jeg elsker noget, der skinner.
Rør den ikke.
- Hun er livlig. - Netop.
Slip mig fri og se, hvor livlig jeg er.
Hun er den perfekte underdog.
Sender du hende ind mod en dine faste, og hun vinder, får du høje seertal.
- Og hvis du tager fejl? - Så er næste gruppe gratis.
Men hvis jeg har ret, og hun beviser det,
får jeg fuld pris, og min kontrakt går op med ti procent. Er det en aftale?
Fint nok. Ja.
Dit dumme svin. Giv mig den!
Gem det til ringen. Du har bare ikke at skuffe mig.
Farvel. Mange tak! Fjern dem. Mange tak, alle sammen.
Jeg hepper på dig.
Hjem, kære hjem.
- Sørg for at blive venner. - Fangede de også dig?
- Julius? - Hej, Vi.
Hej.
Du er i helvede.
Hvordan havnede du her?
Mor sagde: "Hjælp de hjælpeløse." De var bare ikke så hjælpeløse.
- Hvad er det for et sted? - Det værste af os.
Vi må bryde ud.
Jeg har ledt efter svage punkter, men der er ingen.
- Der er kameraer alle vegne. - Og bevæbnede vagter, der patruljerer.
De holder øje med en alle vegne.
De vil have os til at kæmpe. Hvorfor?
Det er underholdning.
Vi viser os ikke frem for nogen.
- Vanessa gav mig en opgave. - Vent. Vanessa?
Fandt du Vanessa? Hvor er hun?
Lort.
- Hov. Rolig nu. - Hvem er du?
- Jeg er ikke påskeharen. - Hvem er du?
- Jeg gør dig ikke fortræd. - Hvad vil du?
- Jeg svarer gerne, hvis du sænker den der. - Surt for dig.
- Jeg leder efter en ven. - Det kan jeg ikke hjælpe dig med.
Hvad laver du?
Hvor er Vanessa?
Hvor er hun? Jeg er en ven. Stol på mig.
- Hun er væk. - Hvad mener du med, at hun er væk?
Hun ofrede sig... for at redde min søster og mig.
Pis med dig.
Den her kan finde hende. Den peger af en eller anden grund på dig.
- Hvorfor? - Fordi jeg er hendes datter.
- Hvad? - De svin fra BlakTek lavede også os.
Min søster og mig. Ligesom de lavede hende.
- Er hun så væk for alvor? - Jeg skal nok få hende tilbage.
Jeg husker kun en hvid lysstråle, som Vanessa og den Mørke faldt ned i.
Vanessa er i live. Jeg ved ikke, hvordan jeg ved det, men det gør jeg.
- Hvis jeg kan finde siderne... - Vi skal først væk herfra.
- Nej. Jeg skal have amuletten. - Hvilke sider? Og hvilken amulet?
Den med den Mørkes blod. Vanessa gav mig den. Nu har psykopaten den.
Vi skal bruge den amulet og siderne, der kan åbne portalen.
Godt. Slap lige lidt af, ikke? Vi slipper ud herfra sammen.
- Jeg beklager, Violet. - Hvad beklager du?
At jeg forlod dig i Fort Collins. Jeg burde have taget dig med mig.
Jeg var ikke klar,
men jeg så sandheden med egne øjne
og lærte, hvem jeg egentlig er, og hvad jeg skal gøre.
Lad musikken spille.
Indtag jeres pladser, alle sammen.
- Hvad er det for noget Mad Max-lort? - Jeg sagde det jo. Hanekamp med mennesker.
De kan lide at pifte det op.
Satellitbilen udenfor sender det et eller andet sted hen... til nogen.
Til galninge, der nyder at se uskyldige blive myrdet.
- Det er utroligt. - Du har ikke set noget endnu.
Når de råber dit nummer... Ligegyldig hvad må du sørge for overleve.
Lyt til mig. Du er så vigtig i alt det her.
Når du er derinde, er du ikke længere Violet.
- Er du med? - Fem, fire, tre...
Afspil klapsalver.
Hedninge! Banditter og forbrydere.
Jeg er jeres strålende og gavmilde mc i aften... Darius.
I aften har jeg et særligt program klar, mine kære, som nok skal underholde jer.
Normalt lader jeg jer vente til hovedkampen,
før I bevidner hans brutalitet.
Men selv ikke jeg kan vente på denne første kamp.
Så... skal vi komme i gang?
Ja. Det skal vi.
Først... Tag godt imod den mand, I elsker at frygte:
Massakre!
Jeg hedder Massakre!
Du er en dræber.
Jeg vælger måske dig næste gang, lille ven.
Og hans første offer... eller bør jeg sige udfordrer...
...er et lille heksehyl af en hoppe...
...skønheden, der nedlægger uhyret:
Slagteren!
Hvad?
- Så er det nu. - Nej.
Hun er kun et barn, ikke? Tag mig. Han ville kæmpe mod mig. Tag mig.
- Det er ikke din tur. - Jo.
Julius! Julius...
Jeg skal nok, ikke? Jeg skal nok!
Du har aldrig kæmpet mod en som ham. Taber du, hugger han hovedet af dig.
Nu.
Der er ingen vej tilbage!
Kom nu.
Ja!
Det er det, I alle har ventet på!
Jeg glæder mig, for jeg har et helt særligt show til jer i aften.
Et show af bibelske dimensioner, og med dimensioner
mener jeg det helt ærligt, for her i aften
har vi vores helt egen David mod Goliat.
Kvindelig David, men det er kun bedre. Det bliver sjovt.
Er vi klar?
- Jeg sagde: "Er vi klar?" - Violet.
Du klarer den. Koncentrer dig om min stemme, ikke?
Det er den ægte vare. Kæmp for dit liv.
Jeg bad om en udfordring, og så sender du det her?
- Jeg kan knuse ti af hendes slags. - Det vil jeg gerne se.
Vi har et sidste punkt på dagsordenen,
inden festlighederne begynder, og I ved, hvad det er.
Dødshjulet!
Ja. Så er det nu.
Lad skæbnen gå sin gang og blodet flyde fra deres årer!
- Har du sluttet fred med din skaber? - Jeg har stadig en del, jeg skal nå.
Ja. Det har jeg også. Jeg gør det af med dig.
Så kører det, så kører det. Hvor det standser, er der ingen, der ved.
Haladien.
Dobbelt så god med det dobbelte blad.
Er mine kamphaner klar?
Så er det nu.
Begynd.
Nej!
Hvor skal du hen? Du slipper ikke væk fra mig.
Dumt træk. Det bliver dit sidste.
- Husk de bløde punkter! - Hold din mund!
Var det et blødt punkt?
Direkte i løgposen.
Nej, nej.
Det handler ikke om hundens størrelse, men om kampånd... I ved det godt.
Kom her.
Kan du se den? Den hjælper dig ikke, lille pige.
Kom væk derfra!
Bevæg dig!
- Det behøver ikke slutte sådan. - Jo, men du kommer ikke til at lide.
- Jeg bad jo om en udfordring! - Kom nu, Vi. Han er for stor. Improviser.
Det gør mig ondt. Det gør mig virkelig ondt.
Nej. Nej.
Jeg kan ikke dø.
Det gør mig ondt.
Du sagde, at hvis... jeg fik 20 sejre...
...så kunne jeg gå... og finde min familie.
Det er slut. Ikke? Vi gav dig en kamp, ligesom du forlangte!
Ja, men I udelod den bedste del. Et øjeblik.
Så kører vi.
Her, her, her.
Gør det af med ham.
- Jeg er ikke en bøddel. - Er du ikke det?
Dit dumme svin.
- Vi havde en aftale. - Den kunne du jo ikke overholde.
Vi ses i helvede.
Sikket show. Sikken omvæltning!
Slagteren levede ikke op til sit navn, men det lærer hun sikkert snart.
Indtil da... Farvel, min kære.
Farvel, mine kære. På gensyn! På gensyn!
Kameraerne er slukket.
Du skal lære at lade dig instruere.
Hvad sker der ellers?
Ellers fortsætter showet, og så bliver du pillet af plakaten.
De sider der... Hvad gør de helt nøjagtig?
De åbner portalen dertil, hvor Vanessa og den Mørke røg hen. Det tror jeg da.
- Så du virkelig den Mørke? - Var det ikke for Vanessa...
- Vi finder din søster. - Det kan du bande på.
Du er sikkert hendes datter.
Var I gode venner?
På vores egen måde, vil jeg tro. Jeg ved ikke, om jeg rigtig kendte hende.
Det var vægten af det, hun var. Det, hun måtte gøre, og det, folk forventede...
Det satte sig varige spor.
Hun gjorde det rigtige,
selvom det ikke altid huede andre.
Hun var barsk, målbevidst...
...og hun elskede sin datter over alt andet.
Hun ville sikkert også elske dig.
Nå, mere får vi ikke ud af den.
- Det var, som om vi lige var begyndt. - Nå, ja...
Jeg får hende tilbage. Min søster og jeg.
Derefter kan vi... sammen... gøre det af med dem alle sammen.
Slagteren levede ikke op til sit navn, men hun lærer det snart.
- Entrez-vous, s'il vous plaît. - Ind med dig.
Jeg havde høje forventninger til dig, men en af os tabte hovedet.
- Kære, kære Slagter. - Mit navn er Violet.
Jeg er ligeglad.
Hvorfor gør du det her?
- Folk har altid brug for underholdning. - Hvem taler du om? Hvor?
Jeg ville gå lidt mere op i det, der foregår lige her, Slagter.
Hold op med at kalde mig det.
Det er meningen, at nogen skal dø! Du brød den regel.
Regler bevarer orden. Uden dem opstår der kaos.
Lidt ligesom i den vildmark derude.
Og herinde. Kaos er det lort, som du kalder underholdning.
At bryde reglerne medfører normalt døden,
men jeg kan lide dit mod, og mit publikum fortjener at se dit fulde potentiale,
så jeg tilbyder dig en chance til... fordi jeg er nådig.
Jeg dræber ikke for dig.
- Du har ikke engang hørt mit tilbud. - Det er ligegyldigt.
- Er det sandt? - Ja.
Bliv min mester,
så sender jeg dig hen til et sted, der er uinficeret af vampyrer,
hvor alle råber dit navn, og du aldrig skal leve i frygt igen.
Shangri-La.
- Det findes ikke. - Nå, ikke?
Hvem tror du, der ser det her? Du har intet valg, Slagter.
Begå mord for masserne. Ellers mister du hovedet.
Godt. God snak. Tak. Før hende bort.
Jeg dræber ikke uskyldige for at redde mig selv, hører du?
Det gør du, Slagter. Det gør de alle.
Sikken comebacksejr, venner! Jeg kunne godt have undværet tårerne,
men der er noget over en kryster, der bliver til en morder, der tænder mig.
De tvang mig til at dræbe hende. Det var ikke det, jeg ville.
Det var ikke det, jeg ville!
"Det var ikke det, jeg ville. Du tvang mig. Du tvang mig."
Skyldig. Jeg tvang dig.
Det var ikke det, jeg ville. De tvang mig.
De tvang mig.
Vi vender straks tilbage efter pausen.
- Tak. - Godt. Var det det? Godt.
Lad os løbe risikoen. Jeg tager vagterne, mens du ordner ham.
Det er ikke nødvendigt. Jeg har en ide.
- Fjern fingrene, din abe! - Jeg slår dig ihjel, din møgunge!
I to. Hold så op!
Få dem ud! De skal ikke dræbe hinanden, uden at vi filmer det!
Kom nu.
- Jeg flår dig! - Jeg dræber dig!
Jeg ordner dig først! Jeg gør det af med dit fjæs!
Jeg gør det af med dig og spytter på dig og dit lig!
Rolig nu, Slagter. Du skal nok få mulighed for det.
- Lav kampordnen om. Lad de to kæmpe nu. - Javel.
Kompasset siger...
Hun må være derinde.
Jeg kan se to, men de er som kakerlakker. Man ved, der er flere.
- Hvad er det for et sted? - Det ved jeg ikke.
Men de får usle anmeldelser på Yelp.
- Hov. Hvor skal du hen? - Jeg skal redde Violet.
Ikke uden en plan. Kugler dræber os ikke, men de gør ondt.
De haglgeværer kan blæse knoppen af en. Det heler ikke.
- Hvad er planen så? - Jeg tænker.
- Tag dig bare god tid. - Ja, ja.
Vi henter din søster sådan her. Der er vagter her og her.
Jeg går langs hegnet og distraherer dem lidt.
Du lister forbi dem...
Godt så. Ny plan.
Vi går efter dem.
Velkommen tilbage, min kære!
Jeg føler mig en lille smule fræk i aften. Der er måske noget i luften,
men om lidt skal I se en sjældenhed.
I kender hende og elsker hende.
I sin anden kamp her i aften skal hun nedlægge en kæmpe til:
Slagteren!
Ja, og hendes modstander... den klodsede kæmpe fra det ukendte:
Yetien.
Lad legene begynde, ikke?
Rundt og rundt snurrer den, så det svimler,
hvor den standser... bliver din hud flået i strimler.
Godt så... I skal ikke lege pænt sammen. Blink, blink.
Og værsgo!
Slagteren tager første stik.
Hallo!
De klarer i det mindste det hårde arbejde.
De er desværre det hårde arbejde.
Vær forsigtig.
Av! Et lille venstre hook.
Lad os gøre det.
Kom nu!
Kedeligt.
Kom nu!
Jeg kan ikke.
Gør det så. Ellers dør vi.
Kom så!
Godt, godt, godt. Pause.
Vent.
Lad os gøre det mere lige.
Pas på dernede!
- Yetien er nede, mine damer og herrer. - Det er nu eller aldrig.
Dræb hende!
Vidunderligt. Bravo, Slagter.
Showet er forbi, psykopat!
Au contraire.
Det lader til, at showet lige er begyndt.
Nej...
Jeg dræbte dig i Denver!
Kun din elskede døde der.
Nej!
Scab!
Denne gang sørger jeg for, at du dør.
Med mine bare næver.
Julius!
Beklager. Det her er personligt.
Du...
Du slipper ikke væk denne gang, Van Helsing!
- Vi! - Jack!
Skyd ikke. Han har amuletten!
Den klarer jeg!
Det var mit stikord, mine kære. Fortsættelse følger.
Julius?
Axel!
Nej, nej, nej. Han er min!
Som du ønsker. Du har vel også tjek på det?
- Hjælp min søster! - Held og lykke, makker.
Hallo, røvhul!
Ned!
Det her er sejt.
Du ved, hvad jeg vil høre.
- Jeg siger det aldrig. - Det har du fandeme helt ret i.
Nej!
Det skal du få betalt, menneske!
Julius!
Jeg håber, din hævn var dit liv værd.
Jeg... Jeg...
Jeg er ikke...
- Giv os amuletten. - Og hvad så? Lader I mig så bare gå?
- Nu fatter du det. - Det er ikke godt tv, venner.
Kom og hent den!
Tænk, at vi forhandler med en nar under apokalypsen.
Det var sødt af jer at komme.
I har haft travlt.
Hvorfor dræbe, når jeg kan frelse?
- Hvad gør vi ved hende? - Jeg klarer den.
- Undskyld. - Det skal nok gå.
Kig på mig. Jeg har været der, hvor du er nu.
Jeg har tilbragt så megen tid i mørket.
Det ved jeg.
Jeg er tro mod Van Helsingerne, fordi de befriede mig.
Kom her.
- Er alt vel? - Ja.
Hun er på vores side nu.
Hvad er planen?
- Han har låst sig inde og er hidsig. - Har du nogen sinde spillet football?
Nå, min kære. Det lader til, at dette er slutningen,
men jeg kan love jer, at jeg ikke smutter uden en stor finale.
Ligesom da Edward R. Murrow sagde: "Godnat og held og lykke."
Eller da Sam Malone sagde de udødelige ord:
"Beklager. Vi har lukket."
Det her skriver også tv-historie.
Glem mig. Jeg er på gennemrejse.
Hvad det her end er, så sørg for, at det bliver godt.
Tre, to...
...et.
Kom så.
I, der end ser dette klamme lort... Det er jer, der er problemet.
Kalder I det underholdning? I ser andre lide
for at få det bedre med jeres egne ynkelige liv.
Vi kæmper for at redde menneskeheden, så det her slutter nu,
Showet er forbi...
Rygterne om kvinden, der kan forvandle vampyrer igen, taler sandt.
Hvad vil De gøre nu, fru præsident?