MELLEM 1939 OG 1945 DRÆBTE NAZISTERNE OVER 10 MILLIONER "FJENDER" AF STATEN,
SEKS MILLIONER VAR EUROPÆISKE JØDER.
VED KRIGENS SLUTNING HAVDE HITLER, HIMMLER OG GÖRING ALLE UNDGÅET RETTERGANG
VED AT TAGE DERES EGET LIV.
DEN SIDSTE AF HJERNERNE BAG HOLOCAUST FORSVANDT
OG BLEV ALDRIG FØRT FOR EN DOMSTOL I NÜRNBERG.
TI ÅR SENERE VAR FOLK STOPPET MED AT SPEKULERE OVER, HVAD DER VAR BLEVET
AF CHEFEN FOR SS'ERNES "KONTOR FOR JØDISKE ANLIGGENDER"...
ADOLF EICHMANN
Nej.
Forsigtigt.
Færdig?
Jeg er løjtnant Dalton. Jeg er løjtnant Dalton.
ØSTRIG 1954
Løjtnant Dalton.
- Hr. Werner? - Ja.
Jeg er løjtnant Dalton fra Viden.
Vi har opdaget et par uoverensstemmelser i vores journaler fra din tid hos os,
og ville sætte pris på, hvis du kunne opklare dem.
Mange tak.
Vær nu sød.
Hvad vil I have?
- Det er okay. - Han gjorde ikke dig noget.
Han var læge.
Jeg ved ikke, hvad han har fortalt dig,
men vi ved, hvem han er, Vera.
Mit navn er Annie.
Nej.
Dine sønner, Klaus og den anden dreng, Dieter, de...
Pis! Pis! Moshe!
Det er den forkerte! Det er ikke ham.
Og hvad så?
Han var nazist.
Han var sikkert på nogens liste.
Hjælper du ikke? Kom nu.
Tag hans ben.
Kom så, lad os flytte ham.
- Han er tung. - Tag ham.
Jeg læste om en østriger for nogle år siden,
som de troede var mig.
Artiklen hænger i glas og ramme derhjemme.
Jeg håber, at fremtidens historikere
ikke fristes til at afvige fra sandheden, som vi nedfælder den i dag.
Jeg kan fortælle om, hvad jeg så
i gravene i Minsk.
Eller lastbilerne ved Chełmno,
men det var andres ordrer og gerninger.
Jeg udstedte ikke disse ordrer.
Vores arbejde var papirarbejde,
vores krig var en krig på tal.
Og skønt jeg kæmpede mod endeløs idioti,
gjorde jeg kun det lidt, jeg kunne i Tysklands kamp mod sine fjender.
DET TYSKE RIGE
AUSCHWITZ BIRKENAU
ADOLF EICHMANN
MÜNCHEN
BERLIN
TREBLINKA SOBIBOR
OMLADNINGSPLADS
KRAKOW
KULMHOF
WARSZAWA
WIEN BUDAPEST
MAJDANEK BELZEC
BUENOS AIRES 1960
Du ville have et job i Jersey.
Kan vi ikke flygte? Jeg vil gøre alt for at være sammen med dig. Alt!
Det er ikke nogen dårlig ide.
Slet ikke nogen dårlig ide.
- Men sig mig en ting. - Ja.
Er det sandt?
Er hvad sandt?
Er din mor en nigger?
Sig mig det.
- Sig mig det! - Gør det nogen forskel?
- Du elsker mig. - Alle børnene snakker bag min ryg.
- Er det sandt? Er du sort? - Nej.
Jeg er så hvid som dig.
- Du lyver! - Nej!
- Løgner! - Nej!
- Jo, du er! - Nej!
Er du også tysker?
Min far er.
Jeg vil gerne møde ham en dag.
Skal vi ses igen?
Fader fik os til at lære 100 spanske ord om dagen.
- Et hundrede. - Hverken mere eller mindre. Jeg var...
Jeg var elendig.
Jeg ville bare ride på heste og udforske Tuckerman.
Hvilken del af fædrelandet er du fra?
Vi flyttede rundt under krigen.
Så din far var i hæren?
SS, faktisk.
Men han blev dræbt på Østfronten.
Nå, jeg troede...
Vi bor hos min onkel nu, Ricardo.
Han er som en far for os.
Det gør mig ondt, Klaus.
Det er forfærdeligt.
Har du overvejet at tage tilbage?
Til Tyskland?
Jeg ved det ikke.
Jeg hører ting og sager.
Hvilke ting og sager?
At jøderne tager magten tilbage,
stjæler jobs, korrumperer alting som før.
Men her er selvfølgelig også mange af dem, så...
Min onkel siger, de skyder op overalt, som svampe efter regnen.
Svampe.
En skål.
For din far.
En helt, er jeg sikker på.
Prost!
Sig mig, ville jeg genkende hans navn?
MOSSADS HOVEDKVARTER TEL AVIV, ISRAEL
Hr. Harel.
Hr. Harel. Bare fem minutter.
Hr. Harel, dette er hr. Fritz Bauer,
distriktsadvokat i Hessen i Vesttyskland.
Han siger, han har fundet en.
Jeg er på sporet af en stor fjende af os.
Jeg har ikke tid. Rafi, tag dig af det.
Adolf Eichmann er ikke bare en papirnusser.
Han fortjener at blive straffet.
Du har en blind mands ord.
Han behøver ikke øjne for at høre drengens navn. Klaus Eichmann.
Hvorfor vil pigen, Sylvia, gå ud med en søn af en nazist?
Hermann sad inde i Dachau;
han valgte at opdrage Sylvia som katolik.
Vidste hun ikke, hun var jødisk?
Nej.
Har han fortalt hende de dårlige nyheder endnu?
Ja. Hun insisterer på stadig at se drengen.
Hun siger, hun er en god katolik, og at drengen også er.
Tak.
Jeg er glad for, at du kommer,
men du må forstå, at Egypten laver ravage,
Fedayeen. Vandrer bliver dræbt i Masada.
Vi har begrænsede ressourcer.
Jeg kan ikke spilde dem på rygter. Beklager.
Tænk på, hvad det betyder.
Jøder kan endelig stille den mand til ansvar, der organiserede vores slagtning.
Organiserede. I datid.
Det er mit job, hr. Bauer,
at fokusere på dem, der planlægger den i dag.
Mange tak for besøget.
- Vær så venlig... - Mange tak.
Giv mig et øjeblik.
Hr.?
Lad os sige, han har ret.
Forestil dig en hovedpine, når han fortæller verden,
at vi ikke ville spilde ressourcer på arkitekten bag Hitlers Endlösung?
Langsomt.
Hvad laver du...?
Skal vi bare stå her?
Du vinker til mit skridt på en underlig måde.
Bare tag fat. Vær ikke bange.
Jeg er ikke bange, men vi øver teknik.
Jamen så gør det bedre, teknisk set.
Ved du, hvorfor du får alle de dårlige opgaver?
På grund af antisemitisme?
Skal vi?
Vær ikke bange.
- Hej. - Hej, Rafi.
Aharoni, følg mig.
Bestemt.
Hvor skal du hen?
Aharoni skal nå et fly.
Jeg ringer, hvis jeg får brug for dig.
SOLINGEN TOPKVALITET
- Sylvia. - Tak.
Hej, Klaus.
Du kom.
- Lad mig vise dig rundt. - Kan vi gå lidt afsides?
- Jeg skal sige dig noget. - Om lidt. Han taler nu.
Carlos.
Det er Sylvia.
Goddag.
Du godeste.
Hvilke øjne. Og dit hår.
Hvor kommer din familie fra?
- Jeg er... - Vi er klar.
Kom.
Kan du se de to?
Det er viceborgmesteren og et parlamentsmedlem.
Hvem var den mand, du introducerede mig for?
Carlos Fuldner. Han hjalp min familie på plads i Argentina.
Amigos.
Vores 150. uafhængighedsdag nærmer sig.
Vi får mulighed for at danse
og drikke for friheden.
Men har I bemærket vejspærringerne,
pistolskuddene,
volden
hver dag i hele Buenos Aires?
Det er nu, vi bør fejre landets enhed,
det ubrydelige bånd mellem kirke og stat.
Det går ikke i opløsning, amigos.
En råddenskab i vores samfund,
der tvinger os til at kæmpe for vores elskede, hellige fædreland.
Hvem kan sige mig dets navn?
Jøde!
Tak, fader.
De er kun loyale overfor dem selv.
Jøden forråder vores hjemland
og forgifter det stolte Argentina.
Derfor spørger jeg jer.
Hvad skal vi gøre med jøderne?
Sæbe.
En gang til.
Hvad skal vi lave med jøderne?
Sæbe!
- Jøde! - Sæbe!
- Sieg heil! - Sieg heil!
CAFE BAR ØL - SNACKS
Er du med, eller er du ikke?
- Med. - Videl, din tur.
Peter, lad os smutte.
Hej.
Kom så, børn.
Hallo.
Mor?
Mor, hvad er der sket?
Din søster.
Hun stod ovenpå, og jeg lukkede den.
Det går nok. Hun tilgiver dig sikkert.
Se her.
Smukt.
Sæt dem i vand. Jeg rydder op.
Nyt køleskab, hvad?
Hvem har du dræbt for at få det?
Bør jeg være bekymret? Er der et lig derinde?
Jeg har ikke set Hanna på det sidste.
Mor, stop nu.
- Hvad? - Først ser du hende hele tiden.
- Ingen forholdssnak. - Du var klar...
- Vi har talt om det. Spis din suppe. - ...til at begynde noget. Så er hun væk.
Stop nu.
Peter, du vover lige. Det er sabbat.
Det kan være et nødstilfælde.
Kom ikke og klag til mig, hvis du bliver syg af at spise kold suppe.
Hvem bliver syg af at spise kold suppe? Lad nu være.
Hallo.
Handler det om Esta Palia-tingen?
For jeg har kun læst omkring 70% af briefingen.
Nej.
Godt, for det var nærmere 30%.
Finale.
Aharonis samler efterretninger i Buenos Aires
med vores mand på ambassaden.
Kontaktens datter, Sylvia Hermann,
er gået med til at vise os Klaus Eichmanns families hus.
Hvis det er Eichmann, vil de forsøge at få et billed-id.
Hvorfor spurgte du ikke mig? Aharoni er udspørger.
Præcis.
Jeg havde brug for en, der udspurgte beviset i stedet for at skyde på det.
Det er ren fang og forsvind.
Raf, hvis det er ham, er det lettere at skyde ham, end at slæbe ham hertil.
Eichmann skal for retten her i Israel.
Retten? Ingen vil høre, hvad han har at sige.
Premierministeren er uenig.
Rettergang vil hjælpe med at lægge det bag os.
Det er ikke alle, der er så afbalancerede som dig.
Peter, det handler ikke om dig.
Okay. Jeg er på.
Du skal ikke afsted.
Alle operationsledere beskriver dig som manipulerende, impulsiv og selvoptaget.
Ingen nævnte min humor.
Og fiaskoen i Østrig.
Alt det, der skulle udredes. Du dræbte den forkerte nazist!
Jeg husker det, hr. Det var ikke engang den rigtige nazist.
Vi taler om at krænke Argentinas suverænitet,
mens de fejrer 150 års uafhængighed.
Hvis vi fejler, bliver Israel ydmyget.
De lokale jøder bliver terroriseret, og jeg mister mine bedste agenter.
Hvorfor er det det værd?
Til at begynde med er det her en lorteplan.
God start.
Peter.
Vil du have ham i live, skal du have et diskret hold.
Ingen soldater, ingen våben.
Er der skudveksling, har vi allerede fejlet,
og her står der, at du vil få ham ud
i en shipping container, men det tager mange uger.
Han slipper ikke forbi Rio. Via fly er den eneste måde.
Vores militærfly kan ikke nå Argentina.
Tror du ikke, jeg har tænkt på det?
Beklager. Selvfølgelig, hr.
Jeg går ud fra, at El Al ikke er en mulighed.
El Al har ikke rutefly til Argentina.
De kunne måske overbevises med en god dækhistorie?
Måske.
Du sagde, det var Argentinas 150-års jubilæum.
Ja.
Så vi har ambassadører, politikere, hvem som helst,
sender dem derover for at lykønske. "Hurra for uafhængighed."
Vi inviterer Abba Eban, ham elsker alle.
Vi sniger Eichmann ombord, flyver ham direkte hertil.
Hvad med lufthavnens sikkerhedstjek?
Vi forklæder ham, så han ligner os.
- Han vil kæmpe imod. - Vi bedøver ham.
Få ham til at virke plankestiv.
Holde ham i den tilstand i timevis.
- Den eneste agent, vi har... - Havde.
Hvad?
Hun har afslået alle opgaver siden Bren.
Det var ikke Hannas skyld.
Fyren var allergisk, ikke?
Hun er den eneste med den rette erfaring.
- Jeg overtaler hende. - Jeg troede ikke, I to var...
- Sammen? - På talefod.
Hun gør det, stol på mig.
Hr...
vi får ham tilbage i live.
Få Hanna med, så kan vi snakke.
- Fem minutter. Hør mig ad. - Jeg vil ikke høre.
Er fru Levington klar? Er ECG'en lavet?
- Du ved, hvor vigtigt det er. - Hej, Michael.
Vi ses i aften.
Hvem er Michael?
Hvad sker der i aften?
De toge, der transporterede familierne til lejrene, det var ham.
Jeg skal ikke med på jeres dræberhold.
Nej, det...
Jeg skød ham gerne en kugle for panden,
men det er ikke missionen.
Hørte du, hvad der skete sidste gang?
Ja. Rafi fortalte mig det. Fyren var allergisk.
Var det det, han sagde?
Nej, vi landede konstant for at tanke op.
Rafi bad mig bedøve ham igen og igen.
Så det gjorde jeg.
Det var Rafis fejl, ikke din.
Min nål, min fejl.
Vi sværger på ikke at gøre skade, så jeg gør det ikke igen!
Derfor skal vi have dig.
I Buenos Aires.
Hvor du skal spise bøf.
Og drikke rødvin og danse tango.
Jeg har brug for dig.
21. MARTS, 1960
Endnu en vejspærring.
Til 150-året.
Regeringen siger, de beskytter demokratiet.
De er over hele byen.
Hvad er de bange for?
Kommunister.
Jøder.
Nationalister, Perónister.
Det afhænger af, hvem du spørger.
Har du styr på planen?
Bank på, aflever gaven,
få onklen udenfor, væk ikke mistanke.
Det er der nok af i forvejen.
Hør nu godt efter.
Hvis du fornemmer den mindste smule fare, så smut.
Det skal nok gå.
Ja.
Kan jeg hjælpe dig?
Hej. Mit navn er Sylvia.
Jeg er...
Du er den Sylvia.
Vi spekulerede på, om vi ville møde dig.
Kom indenfor.
- Kom ind. - Tak.
Jeg skal lige...
Åh, de er smukke.
Er de ikke?
Er det en særlig lejlighed?
Endnu mere i år.
Duft til dem.
Åh, jamen goddag.
Min kære. Det er Sylvia.
Den Sylvia.
En fornøjelse.
Klaus og jeg havde en lille uenighed, så jeg ville kigge forbi og
glatte det ud.
Nå.
Det er betænksomt.
Jeg laver noget kaffe.
Ellers tak. Jeg kan ikke blive.
Bliv endelig. Vi er glade for at have dig her.
Det lille myr er klar til en lur.
Farmand er klar til, at det lille myr tager en lur.
Hvad synes du?
Undskyld?
Huset.
Her er stadig ingen elektricitet, men det kommer.
Jo, det er ganske pænt, hr...?
Klement. Señor Klement.
Señor Klement.
Jeg beklager.
Jeres uenighed.
Jeg vil ikke snage, men kan du beskrive den for mig?
Sylvia, hvad laver du her?
Var din mund, Klaus.
Jeg kom for at undskylde.
Klaus, du kommer lige til kaffen.
Nej. Sylvia går nu.
Vent lige et øjeblik.
Klaus. Jeg sagde vent.
Er det sådan, jeg har opdraget dig?
Undskyld, fader.
Det behøver du ikke at kalde mig.
Sylvia.
- Fik du det? - Jeg ved det ikke.
Hvad med pigen?
Hun tager bussen.
Få os væk herfra.
Sylvia.
Hør her.
Du ydmygede mig.
- Sådan at gå fra mødet. - Jeg ved det.
Jeg måtte gå, og jeg beklager.
Carlos...
Han troede, du måske var en...
Det er jeg.
Er det så vigtigt for dig?
Isser er her.
Det her er Dani Sholom fra dokumenter, du kender Moshe, han stod for køretøjer.
Hvor er Hanna?
Undskyld forsinkelsen, hr.
Den bøf har bare at være god.
Okay.
Det er alt, Sylvia Hermann kunne give os.
Hvad billederne angår, siger vores mand på hospitalet, at ørerne er et match.
Næppe tvingende bevis.
Sylvia hørte Klaus kalde ham fader.
- "Du behøver ikke kalde mig det." - Ikke nok.
I skal sikre jer, det er ham.
Giv mig håndfaste beviser.
Vent. Se her.
Blomsterne.
- Her. - Vera sagde, det var en særlig lejlighed.
"Endnu mere i år."
Hvilken dato var Sylvia der?
Her.
Vielsesattesten.
- Pas nu på. - Som om det gør noget.
Der er et system her.
Her.
Hvorfor er 1960 et særligt år?
Fordi Adolf Eichmann for 25 år siden
giftede sig med Vera Liebl den 21. marts.
Vi har den rette mand.
Ricardo Klement er Adolf Eichmann.
AVNER BAR
Okay. Runde to.
Næste uge i Buenos Aires.
Aftale, guvernør? Velkommen. Vores frontfigur.
Han er lidt grim, men vi må nøjes, ikke?
Tak.
Okay. For de, der ikke kan.
Må hans navn udslettes.
Hvorfor gør vi ham så berømt?
Vi burde henrette ham som en gal hund.
Det er ikke derfor, jeg er her, Moshe.
Ikke?
Hvor mange mistede du?
Jeg konkurrerer ikke med dig.
Hvad?
- Gør vi det her? - Ja.
Okay, røvhul.
Mine forældre, tanter, onkler, fire kusiner.
I Dachau.
Jeg er den eneste tilbage.
Hey, Moshe, det er nok.
Okay? Raf, har du noget rock 'n roll?
Er paven katolik?
Det her.
- Skal vi danse? - Lad os.
Lad os.
Op at stå for premierministeren.
Åh, lort.
Det var hyggeligt. Rejs jer.
Hr.
- Er det dem alle? - Ja.
Godt.
Hvis I lykkes,
nægter vi verden muligheden for at lade Eichmanns
morderiske edikter forsvinde i glemslen.
For første gang i vores historie, vil vi dømme vores bøddel.
Det bliver også en advarsel til dem, der ønsker at følge hans eksempel.
Hvis I fejler,
undslipper han retfærdigheden.
Måske for evigt.
For vores folks skyld beder jeg jer om ikke at fejle.
Vores hukommelse rækker tilbage gennem historien.
Hukommelsens bog er stadig åben.
Og jer, her, nu,
er den hånd, der fører pennen.
DEN TYSKE BUNDESREPUBLIK
PAN AMERICAN
ROBERT WILLIAM ASHTON
R.W. ASHTON BRITISK PAS
AVIANCA
SPANIEN PAS GREGORIO COLINA
SOUTH AFRICAN AIRWAYS
VASILLE LAURENT JEAN
UNDERSKRIFT
AIR FRANCE
BUENOS AIRES
- Døv. - Selvfølgelig.
Goddag.
Hvorfor sendte de dig?
Skuffet?
Jeg tror, vi tager denne her.
Perfekt.
Godt valg.
Ja.
Til en lejlighed i byen til min assistent.
Hold fingrene for dig selv.
Ellers giver Malkin mig røvfuld?
Jeg giver dig røvfuld.
Vi skal stadig lige...
Han svigtede dig.
Han svigter alle.
Mine damer og herrer.
Besku Terra. Det sikreste hus, penge kan købe.
Det nyeste indenfor overvågningsteknologi.
Jeg har levet længe nok med at se mig over skulderen.
Jeg gjorde blot det lidt, jeg kunne i Tysklands kamp mod fjenden.
Sikke et narrativ. Sikke eventyr.
Sig mig, er historiefortællingen for penge eller nydelse?
For eftertiden, for at rette de løgne, de svin fortalte ved Nürnberg.
Du forsvandt så hurtigt efter mødet, at vi ikke nåede at tale sammen.
Jeg vidste ikke, der skulle diskuteres, Carlos.
Du så den støtte, vi havde.
Regeringen vakler.
Vi kan snart træde ud af skyggerne.
Vi skal bare organiseres.
Et sind som Deres.
Hvem er denne Fuldner?
En SS-officer.
Samarbejdede med Vatikanet,
så Perón for at få Hitlers højtrangerende officer ud af Europa.
De holder lav profil, men de giver sig til kende, hvis vi begår fejl.
Jeg har skrevet det hele ned.
Nå.
Jeg læser det.
Klart.
Han er en menneskelig metronom.
Hver morgen tager han på arbejde på Mercedesfabrikken i Gonzales Catan,
samme tid, de samme to busser frem og tilbage.
Hvorfor pågriber vi ham ikke på fabrikken?
Det er for offentligt. Et vidne og vi er på røven.
På turen hjem er det mørkere, der er færre vidner.
7. MAJ, 1960
Nogen blinde vinkler?
Der er lygtepæle her, her og her.
Der er en blink vinkel på fem meter.
Det bør være kulsort om aftenen.
Der fanger I ham,
og beholder ham her nogle timer før flyet.
- Kan vi tage ham direkte til lufthavnen? - Det er for farligt.
Jeg mikrodoserer ham med Haloperidol igennem sikkerhedstjekket.
Afmålingen skal være nøjagtig,
så det er for risikabelt at gøre det i bilen.
En forkert dosis kan give ham hjertestop.
Okay. Har alle, hvad de skal bruge?
Bløde metalstrips.
- Okay. - Helst 10.
Skriv det ned.
Jeg sætter et hold af sayanim, der kan hjælpe.
Er lokale jøder loyale overfor os og ikke argentinerne?
Ja. Efraim har arbejdet med dem før.
Ja, det er korrekt. De kender byen, taler sproget.
De begrænser eksponeringen.
Folk vil snakke om en ægte, international, jødisk konspiration.
Okay, hallo. Flyet ankommer om fire dage.
Det er sidste gang, vi ses, før vi har ham.
Skal I bruge mig, så læg en besked på ambassaden.
Ellers ingen kontakt, hvis nu jeg er forfulgt.
Vi udveksler penge og dokumenter på cafeer.
Fra nu af tæller hver bevægelse og hvert sekund,
så ingen dumme fejl.
Hvor inspirerende.
Hvad med hans familie?
Hvis de ringer til politiet eller noget værre?
Myndighederne risikerer ikke noget for en nazist på Uafhængighedsdagen.
Og vores base er stadig ikke sikker.
Tre dage er ikke nok.
Vi får det til at virke. Ro på.
Det lyder, som om Khrusjtjov er blevet amerikansk.
Et spionfly, tror jeg.
Lort.
Stakkels fyr.
Kommunisterne ynder vist at rive folks fingernegle ud.
Et skud adrenalin lige bagefter, så du ikke besvimer.
Tror du, argentinerne ville gøre det mod os?
Tænker du på, om vi får lov at gøre det ved ham?
Det er ikke derfor, vi er her.
Kom nu, habibi.
Siger du, at efter alt det, det møgsvin gjorde ved os,
vil du ikke have en her, der er klar til at få ham til at skrige?
Du kan få sengen, hr.
Yaakov, forpulede røvhul.
Gå aldrig tilbage til forhandlingsbordet igen samme dag.
Vi arbejder i skift.
- Min far... - Graciela?
Min far sagde, vi fik betaling?
Kun til udgifter, desværre.
Betalingen kommer, når Rabbi Levy dedikerer en salme til jer.
Graciela, du arbejder i huset. Resten af jer...
- Vil du have et til? - Måske.
Et til.
- Hej, Moshe. - Ja.
Tal til mig.
Jeg så ham med hans dreng.
Hans søn. En smuk, lille dreng.
De så på togene, der kørte forbi.
Vi fanger ham.
Han skal først fanges.
11. MAJ, 1960
- Har du brug for hjælp? - Nej tak.
Nej.
Hvem fanden var det?
Har du set ham før?
Her kommer han.
Jeg vil ikke røre hans mund.
- Hvor er han? - Pis. Han ved det.
Vi skal væk herfra.
Konen og barnet er hjemme. Han rejser ikke uden dem.
- Han har gjort det før. - Vi må advare de andre. Afsted.
Afsted!
Se der.
Ham.
Det er ham.
Hvorfor er der endnu en bus?
Og cyklisten, noget føles forkert.
Du bestemmer.
Start motoren.
Et øjeblik, hr.
- Find bedøvelsen. Jeg har ham. - Jeg slår dig ihjel, hvis du laver en lyd.
Vær stille, det skal nok gå.
Okay. Afsted.
Dæk hans hænder til.
Diplomatnummerplader. Lad dem passere.
Hvis du taler uden at blive spurgt, bliver du kneblet.
Åbn øjnene.
Fortæl mig dit navn.
Mit navn er Ricardo Klement, jeg er palæstinensisk jøde.
Nej, du er ej.
Jeg er født i Serona, det tyske kvarter. Jeg kender bønnen. Hør.
Sig mig dit navn.
She-Ma yisrael, adonai eloheinu, adonai echad.
Se selv.
I har begået en fejl.
Smid mig af hvor som helst. Giv mig bind for øjnene.
Jeg fortæller ingen, hvad I har gjort.
Hvor i Sarona boede du?
Jeg må indrømme, jeg er lidt rusten.
Du blev født i Solingen i 1906.
Din fars navn var Adolf.
- Din mor Maria Shefferling. - Jeg kender ikke de navne.
Det passer ikke. Mit efternavn er Klement.
Og dog hedder drengen, du opfostrer, Eichmann, ikke?
Hans far døde under krigen.
Så du lod en anden mands afkom kalde dig far.
Hvad er din nuværende profession?
Formand. Mercedes Benz-fabrikken.
- Nuværende adresse. - Garibaldi-gade 14.
- Hvad... - Hvad hedder din kone?
Vera. Vera Liebl.
Hvem er hendes søn Klaus' far? Hvad er dit navn?
Jeg er Ricardo Klement.
Du opfostrer en anden mands barn, men føler kun en forpligtelse, ikke?
Sker der ham noget,
lad os sige, at han pludselig
forsvandt i morgen.
Ville en del af dig være ligeglad?
Du havde engang en elskerinde ved navn Maria Masenbucher.
- Ikke sandt? - Ikke så vidt, jeg husker.
Interessant, for hun gav os et billede.
Genkender du manden på billedet?
Jeg kan ikke se ham tydeligt.
Hvem har hans briller.
Manden på billedet er dig.
SS-nummer 45381. Korrekt?
Igen. Dit nummer var 45381.
Dit nummer var 45381.
Femogfyrre, tre, enogfirs. 45381!
Det var fire, fem, tre, to, seks.
Stop. Jeg accepterer min skæbne.
Mit navn er Adolf Eichmann.
Okay.
Nyd det. Vi pakker sammen efter maden.
Hvad er der galt?
Vi har ham.
Fred?
Min mor tilbringer sin dag alene i en mørk lejlighed,
på grund af det, mænd som ham har gjort.
Når hun ser udtrykket i Eichmanns ansigt,
når han befinder sig i et land fyldt med os,
så finder jeg fred.
Kom nu, Klaus. Tænk nu godt efter. Hvem vidste det?
- Lothar Hermann? - Ja.
Er din datter hjemme?
Hun er udenlands.
Tag ham.
Er flyet klar?
Jeg har dårlige nyheder.
Lad os skifte og komme væk herfra.
Hør her, allesammen.
- Der er et problem med flyet. - Hvad?
De siger, det er 10 dage forsinket.
- Ingen ved hvorfor. - Ti dage? Pis.
Det er et sammentræf. Det er for tidligt til, at nogen kan vide det.
- Ikke hvis de fandt brillerne. - De ved det.
Okay. Ephraim, i morgen tidlig returnerer du og Moshe bilerne.
Hvis de brokker sig over skader, betaler I.
- Vi skal bruge penge. - Det klarer jeg.
Han skal overvåges 24 timer i døgnet.
- Vi gør det på skift. - Skal vi være i rum med ham?
Han kan sluge sin tunge, prøve at hænge sig.
Han skal ikke slippe fra det her. Forstået?
Aharoni er den eneste, der taler med ham.
Vil du sige noget, så hold det for dig selv.
Og hvis de finder os?
- Så lader vi ham ikke slippe, vel? - Hallo.
Stille. Han kan høre alt.
Vi har ham.
Vi holder lav profil, vi ser, hvem der er en værre kok end Rafi.
Den svære del er ovre.
Tyskland har anmodet om udlevering for nogle måneder siden,
de mistænker ham også for at være her.
Fra nu af forlader ingen huset.
- Nemlig. Vi bliver her. - En skræmt, gammel, blind mand.
- Det er vores skyld, de fik ham. - Hvad laver du her?
Peter, hør her.
Politiet har arresteret Lothar Hermann, de påstår, han er Joseph Mengele.
- Joseph Mengele. - Ja.
Dødens engel i egen person.
- Det er en dårlig joke. - Det er Fuldners folk.
De bruger ham som lokkemad.
Det er værre endnu.
El Al nægter at sende et fly.
De vil først have noget fra os.
Et underskrevet dokument fra Eichmann, der siger, at han gerne vil til Israel.
Hvad?
- Sindssygt. - Seriøst?
Så er det godt!
Kan Dani ikke forfalske det?
Nej, vi aner ikke, hvordan underskriften ser ud.
Aharoni.
Kan du få en signatur ud af ham?
Kan du?
Selvfølgelig, ja.
Hvordan skal han kunne læse det? Har han fået nye briller?
Tak. For dem her.
Jeg er taknemmelig.
Skal jeg stå for retten på vegne af et helt regime?
Jeg tilbyder en retfærdig rettergang.
Hvis de er tyske forbrydelser, skal de for en tysk domstol.
- Det er ikke en mulighed. - Bed dine overordnede om at forhandle.
Hvis de nægter, gør jeg også.
Jeg ønsker ikke at være syndebuk.
Jeg vil mene, at arkitekten bag Hitlers Endlösung har rigeligt med ansvar.
Arkitekten bag Endlösung.
Frasiger du dig denne titel?
Vi elsker øgenavne.
De plejede at kalde mig Lille Jøde.
Vidste du det?
Jeg læste om Nürnberg.
De svin; Sissene og Hurtle.
Beskyldte de fraværende for at undslippe galgen.
Så tilbagevis dem.
Kom til Israel.
Tal din sag for verden.
Jeg vil hellere dø
end at lade min historie fortælles, som nogle andre vil have den.
I har ingen interesse i, hvad jeg har at sige,
medmindre det bekræfter, hvad I tror, I allerede ved.
Sig mig, hvad er det, jeg tror, jeg allerede ved?
De...
- Må jeg få en cigaret? - Nej.
Konsekvenserne af mit arbejde blev holdt skjult for mig.
Jeg var blot en tandhjul i et maskineri.
Der gravede sig ned mod helvede.
Til sidst sad jeg lænket til mit skrivebord.
Tyve timer om dagen.
Mit job var simpelt.
Red det land, jeg elsker, fra at blive ødelagt.
Er dit job anderledes?
Alt, jeg siger, er ligegyldigt.
Jeres advokater og løgnagtige presse
vil dømme den mand, de tror, de kender, ikke ham, der sidder foran dig nu.
Fyrre, tres, firs, femhundrede.
Okay.
Graciela.
Ja?
Indkøb.
Kan en anden fodre ham?
- Det er din tur. - Jeg ved, det er min tur.
Jeg beder om en tjeneste.
Færdig.
Det var dig, der fangede mig. Jeg genkender din stemme.
Ja.
Sig mig, er min familie i sikkerhed?
Du sagde, du havde nyheder.
Ved du, hvor mange, der ligger begravet her, fordi de ikke lyttede?
Alle bør besøge dette sted engang imellem
for at huske på, at ting kan gå galt, hvis man ikke opfører sig ordentligt.
To jøder returnerede en lejet Buick nær Acassuso.
De betalte med amerikanske dollars,
men udlejeren kontaktede politiet, da der var pillet ved nummerpladen.
- Og lejedokumenterne? - Vi ved det ikke.
De havde falsk id.
Vi taler med butiksejere.
Hvis nogen køber så meget som en empanada med dollars, skal vi vide det.
Den er for stram.
Har ingen af dem ekstra pasform?
- Er der en medium? - Vi har ikke mere tid.
- Vi skal bruge underskriften.
Han er stridslysten.
Han har intet incitament til at skrive under.
Hvis det ikke virker, må vi gøre det på den hårde måde.
Du har min tilladelse.
Den fyr overbeviste rabbinere om selv at laste togene.
Og ikke med tvang.
Ham kan du ikke tvinge på den måde,
men hvis vi kan relatere til ham, appellere til hans...
Menneskelighed?
Hans ego, få ham til at føle, han har kontrollen.
Jeg sætter pris på forsøget, men han er glat som en ål.
Han aflurer alle tricks. Det virker kun, hvis vi slider ham ned.
Han giver op, når der ikke er en vej udenom.
- Det virker jo ikke. - Du har gjort dit.
Må jeg nu gøre mit?
Lad os se det fra et andet perspektiv.
Du er en soldat, der skal få mig til at skrive under,
men er du eller dine overordnede ansvarlige for den ordre?
Jeg tilbyder dig en retfærdig rettergang.
Herr Gidseltager, jeg skal på toilettet.
Det er alvorligt.
Det ville være lettere, hvis jeg havde læsestof.
Skal vi give ham din udgave af Mein Kampf eller min?
Jeg kan huske, at jeg besøgte min far ved jernbanen. Jeg var ni.
Han viser mig så stolt frem.
"Min dreng!" siger han. "Det er min dreng!"
Forestil jer min misfornøjelse, da jeg skulle på toilettet, og helvede brød løs.
Jeg sagde, "Alle gør det, far. Alle skider."
Jeg tænker stadig på det den dag i dag.
Hvis bare I havde dækket min næse også.
Så dette er herskerracen.
Vi plejede at sige, at den perfekte nazist skulle være tynd som Göring,
høj som Goebbels og så blond som Hitler!
Må jeg tørre mig nu, Herr Gidseltager?
Min familie, er de i sikkerhed?
Selvfølgelig er de det.
- Hvad tænker du om os. - Tak.
Tak.
Herr Gidseltager.
Mon jeg kan tale videre med dig?
Den jobnik, de sender, han lytter ikke.
Rundt ansigt, glat, brunt hår. Kraftig.
Jeg vil have øjne ved alle transportknudepunkter.
Det er en af de jøder, der tog Ricardo Klement.
- Vil du have mere? - Nej tak.
Skønt, oksekød igen.
Jeg ville gøre alt for en fisk.
Hold mund, og spis dine ostetern.
Hvorfor er den så kedelig?
Bakterierne mangler.
- Det er gedeost. - Du ved, Lefta-osten derhjemme?
Den er stærk.
Husker du, da Marion lavede ostekage med den ved en fejl,
og du åd et helt stykke for at gøre hende glad?
Nej, Marion, den er virkelig god. Tak.
- Lefta er en arabisk ost. - Er det?
Det vidste jeg ikke. Jeg har ikke set dens papirer.
Er det en joke?
At give penge til vores fjender.
Dem, der ser os døde. Grinagtigt.
Aharoni, har du smagt den endnu?
- Se om den virker på Eichmann. - Han skriver under. Vi er tæt på.
Vi burde hænge ham op og tæve den ud af ham.
Det gjorde de ved os, men nej, det er for nemt.
I stedet for skal vi fodre ham.
Slap af, Moshe. Det er bare ost.
Moshe.
Det er din tur.
Nej, det er okay.
Jeg tager hans vagt.
Hvorfor skriver du ikke under?
Jeg er argentinsk statsborger, anklaget for forbrydelser begået i Tyskland.
Vær nu ikke beskeden.
Litauen, Ungarn, Polen. Du rejste en hel del.
Jeg burde komme for retten i et af de lande.
Nej.
Den køber jeg ikke.
Man vinder ikke en krig, hvis soldater ikke parerer ordrer.
Nej, det er ikke godt nok.
- Sandheden skal frem. - Hvad er sandhed? Hvis sandhed?
Ingen vil høre på mig.
Jeg vil.
Jeg behandles som en hund.
Falsk rettergang.
At skyde al skyld på mig. Vi afholdt også den slags.
Selvtilfredse anklagere, føjelige dommere.
Gud.
Det er...
Du ligner lort.
Bare rolig. Jeg gør dig ikke fortræd.
Det vil nogle af dine mænd.
Jeg lugte det, når de træder ind.
- Må jeg spørge om noget? - Jeg kan ikke rigtigt afslå.
Er det sandt, at du kaldte lejrene likvideringsmaskiner?
Mengele kaldte jer alle kosher salami.
Alle brugte respektløse ord for beskidt arbejde.
For at få os til at virke som dyr.
Vi er alle dyr.
Der slås om rester på Serengeti-sletten.
Nogle af os har bare større tænder end andre.
Jeg prøvede at hjælpe.
I årevis hjalp jeg jeres folk ud af landet.
Det var min løsning. Jeg ville sende jøderne til Madagaskar.
Ja, det er bedre at dø af malaria end giftgas. Det var betænksomt.
Andre lande ville ikke have jer.
Men det forhindrede mig ikke i at prøve.
Jeg forhandlede.
Med jeres dr. Kasztner i Ungarn.
Lastbiler for liv.
Vi prøvede at redde jødiske liv.
Han var en helt,
og I skød ham med koldt blod. Forestil dig, hvad de gør ved mig.
Det vidste jeg ikke.
Det er derfor, du er her, Herr Gidseltager.
For at lade mig tro, Israel vil lytte.
Jeg har altid set mig selv som barber.
Dit barberblad.
Mærket?
Det er en del ældre end dig, tror jeg.
Fra Sollingen, ligesom mig.
Min far døde i Israel.
En af de forbistrede jøder, der overlevede.
Åh, så du mistede ikke nogen.
Det er jeg glad for.
Jeg ved ikke, hvad jeg havde gjort, hvis min familie var...
Jeg talte med ham.
Hvorfor?
Jeg prøvede at få ham til at skrive under.
- Besynderlig. - Hvad sagde han?
Han sagde, at vi alle er dyr.
- Jøderne? - Nej, alle.
Jøder, tyskere. Vi er alle dyr.
Pis og papir.
Hvis vi var dyr, ville han være revet i stykker.
- Han siger, han bare fulgte ordrer. - Han valgte at gøre det.
Og vi vælger at holde ham i live.
For at lade ham tale, men ikke her, ikke nu.
Hold dig på afstand.
Elleve,
tolv,
tretten.
Drengene elsker det her.
- Fjorten. - Jeg er til det gamle.
- Carlitos, Cardenne. - Femten.
- El Zorzal. - Seksten.
Kyozua.
- Sytten. - Det er nok.
- Nok? - Nok.
Fortæl mig om dig selv,
Herr Gidseltager.
Jeg vil vide, hvad der førte os sammen sådan her.
Skriver du under, fortæller jeg dig alt, du vil vide.
Du vil lave en aftale.
Jeg anlægger en handelsstation.
Men jeg er løbet tør for lastbiler, før du spørger.
Det er...
Det er upassende at forhandle fra en svag position.
Det er en kunstform.
Du bør altid kende den mand, der sidder overfor dig ved forhandlingsbordet.
Nu har du chancen.
Skriv under, og jeg fortæller dig alt.
Lad mig foreslå et modtilbud.
Dit navn for min overvejelse af dit tilbud.
Bare dit navn.
Er det for meget forlangt?
Dani.
Tiden løber snart ud.
19. MAJ, 1960
Vi ses om en time.
Jeg er så tæt på, hr. Han knækker.
- Jeg ved, han knækker. - Politiet gennemsøger kvarteret.
Jeg foreslår, at vi flytter Eichmann.
Det kan vi ikke. Det er for risikabelt.
Glem den underskrift. Lad os bare få ham ud.
Så let er det ikke, Yaakov. El Al er den eneste udvej.
- Hvad mener du med, at det ikke... - Yaakov. Ro på, okay?
Se på mig.
Verden skal vide, hvad der faktisk skete.
Men det skal være retfærdigt.
Folk skal lytte.
I Israel vil de bare se mig lide.
Ikke hvis de ser dig, som jeg har set dig.
Tal til dem, som du taler til mig.
Du kan fortælle din historie, den rigtige.
I et land, hvor min familie ikke engang kan komme og se mig dø.
Nej.
Nej, jeg vil hellere gøre ende på det
lige nu og her.
Vær sød at bed dine overordnede,
for min families skyld.
Vær så venlig.
Dani er klar til at se ham.
Du gør alle nervøse.
Gå en tur rundt om blokken, gider du?
Du tjekker den næste. Jeg kigger her.
Okay.
Gem ham, hurtigt!
Afsted.
Fandt du noget?
Nej.
Peter, hjælp!
- Ikke sært, han ikke er knækket. - Han kender kun mit navn.
Jeg har lige talt med ham. Gav du ham cigaretter?
Ja.
Så knækker han selvfølgelig ikke.
Han får fuld forplejning her, vi føjer ham fuldstændig.
Troede du bare et splitsekund, det ville ske?
Vi kommer til at rådne op i en celle på grund af dig.
- Jeg kan få underskriften. - Årh, hold op!
- Det er noget pis! - Lad ham.
- Lad ham prøve. - Lort.
Lad ham prøve.
Lad ham prøve, det er sort. Han har bragt os i fare igen.
Hr., jeg kan gøre det.
Vi har intet valg.
Skaf os hans underskrift.
- Skål for livet. - Skål for livet.
Du bør skrive under.
Hvorfor?
Fordi jeg tror på dig.
Fortæl dem, hvad du fortalte mig om de ordrer, du ignorerede.
De hører kun dem, jeg fulgte.
Vi ved begge, at jeg skal dø i Israel.
Lyv ikke for mig, Peter.
Hvorfor er jeg skyldig for mit lands fejltagelser?
Ser du der, I gjorde ved mit folk, som en fejltagelse?
Vi fik at vide, at Tyskland,
håbets og mulighedernes land, blev invaderet.
- Hvis vi ville overleve... - Men der er en grænse.
Og I tror, I har fundet den grænse? Sjovt.
Jeg har hørt rygter om et anlæg i Negev-ørkenen.
En brintbombe spørger sjældent dens ofre om deres alder.
Det er ikke det samme, og det ved du.
Bare vent, de kremerer mit lig.
Jeg ved snart ikke.
Jeg ved ikke, hvad de vil gøre i Israel,
det er ikke alle, der vil lade dig sige, hvad du har på hjerte.
Hvem tog vi fra dig, Peter?
Tænk på dine drenge.
Skriver du under, ved de, at du talte sandt.
At du tog til Israel uden at skjule noget.
Hvem mistede du?
- Vi mistede seks millioner... - Jeg spørger dig.
Åh.
Hun er smuk.
Hun var mere end min søster.
Hun var min lærer
og forælder.
Min ven.
Hun havde tre smukke børn.
Må jeg spørge, hvordan hun døde?
I skovene nær Lublin, så vidt vi ved.
- Jeg ved desværre ikke... - Jeg spurgte ikke.
Det er klart.
Hun døde,
mens hun prøvede at beskytte de små. Så meget ved jeg.
Det er jeg ked af.
Det er jeg oprigtigt talt ked af.
Må jeg...
Må jeg spørge om hendes navn?
Fruma.
Hendes navn var Fruma.
Jeg så dig kigge på togene.
Du talte vognene med din søn.
Ligesom Fruma gjorde det med sin lille dreng.
Den eneste forskel er,
at hendes søn er død, og din lever.
Har du selv familie, Peter?
Måske en dag.
Det bliver sværere med alderen. Tro mig.
Du har en dame, formoder jeg, så hvorfor ingen børn?
Du ved vist godt hvorfor.
Du frygter måske at fremtiden vil ligne fortiden.
Jeg håber, det ændrer sig, for din skyld.
Jeg vil spørge dig om en sidste ting.
Jeg vil gerne se min kone en sidste gang, inden jeg dør.
Hvis du skriver under, sørger jeg for, at du ser hende igen.
Sværger du, Peter?
På Frumas grav?
På Frumas grav.
Du gjorde det.
Jeg ringer til en ven efter flere pesos.
Du kan vente hos mig. Det er lige rundt om hjørnet.
Følg mig.
FAMILIEN ER SAMFUNDETS FUNDAMENT
OG FÆDRELANDETS BÆREKRAFT
Vi ved, du arbejdede for jøderne.
Hvis jeg skal stoppe, må du fortælle mig, hvor han er, kære.
Jeg ved det ikke.
Stop!
Mit navn er Klaus Eichmann.
Jeg vil bare have min far tilbage.
Vær nu sød.
Hjælp.
Hjælp mig, så får jeg dem til at holde op.
Ryd huset for personlige ejendele.
Moshe, gør bilerne klar.
- Yaakov, pak taskerne. - Okay.
Hvor er Graciela? Ring til hende.
Den klarer jeg.
Gør Eichmann klar. Vi kører om en time. Afsted.
Okay.
- Er det tid til at tage afsted? - Ja.
Jeg undersøger dig og giver dig en beroligende indsprøjtning.
Forstået?
Det lyder fredfyldt.
Læn dig tilbage.
Du minder mig om hende.
Hans Fruma.
Jeg sagde, jeg ikke kunne hjælpe, men måske kan jeg.
Hendes historie, din historie,
minder mig om dengang, jeg blev sendt til Østfronten.
General Müller bad mig besøge Einsatzgruppen, moralen var dalet.
De havde brug for en autoritet, for at kvikke dem op igen.
I mit stille sind
spekulerede jeg på, om jeg kunne løse problemet.
At finde en mindre kaotisk fremgangsmåde end lastbiler og kugler.
Det var forfærdende.
Fem tusind jøder på række i den grav.
Jeg måtte drikke snaps for ikke at besvime.
Jeg husker en kvinde og hendes barn.
Hun tiggede om at redde barnets liv.
Hun løftede det op,
som om hun ville give mig sit barn, som om jeg ville redde det.
Det gjorde jeg, lejlighedsvist,
for et gammelt bekendtskab,
folk, der kunne drages nytte af, men dette...
Lad være med at tale.
Så, bang.
Kuglen, der dræbte hende, går lige igennem hendes barn først.
Jeg husker, at jeg tørrede hjernemassen af jakken.
Tror du, det gik sådan til, Peter?
Tror du, det var sådan, vi dræbte Fruma?
Man kan håbe, det gik hurtigt.
At de ikke gjorde som nogle af soldaterne,
men det får vi aldrig at vide.
Peter, lyt ikke til ham.
De vil sige, min død er retfærdighed
for alle dem, I har mistet,
det gør mit liv seks millioner Frumaer værd.
Hvordan har du det med, at hun ikke engang er spyttet i min mund værd?
- Slip kanylen. - Gør det, for Guds skyld.
- Gør det, din kujon. - Forlad lokalet.
- Stop! - Gør hende det værd.
- Forsvind. - Peter.
- Gå. - Er det, hvad du vil?
Forlad rummet lige nu!
Gør det!
Rafi!
Få ham ud.
Han er klar.
- Efterlad bilerne. - Ud bagfra.
- Moshe, gør din ting. - Ja.
Jeg har ham.
Vend om.
Kom nu.
Bilen er for lille, vi kan ikke være her.
Sæt jer i den anden bil.
Hvad med dig?
Der er ikke plads.
Jeg bliver.
Jeg finder selv hjem.
Fortæl mig, hvordan det var.
Aharoni.
- Jeg burde have... - Nej. Det er okay.
Du fik, hvad vi skulle have.
Jeg har bare brug for, at han er der.
Ja, også mig.
Vi skal flyve om 15 minutter.
Bed til, at dine folk skynder sig.
Bare rolig.
Hej, hvad så?
Hej, min ven.
Hej. Pas.
Hej, hr.
For meget Fernet... Han er ustyrlig.
Du har ingen anelse.
Værsgo.
Tak.
Farvel.
Det er inspektør Rega.
Tag ham med. Jeg skaffer mig af med bilen.
Vi skal stoppe dem fra at flyve.
Forstået?
Til Deres tjeneste.
Radio Fuldner! De er i lufthavnen.
I er klar til landing, 25 højre, vinden er to, tre, fire og seks.
Tre, fem, fem, otte, fem, fem. Det er Buenos Aires.
Vi har jer på radaren.
Hurtigt, spænd ham fast.
Luftkontrol. Dette er El Al 4XAGD.
Flyveruten er bekræftet.
Klar til takeoff.
El Al, I har plads om fem.
Bekræfter landingstilladelse.
Kan vi tale sammen?
Undskyld.
Jeg mistede besindelsen.
- Nej. - Du ved, jeg elsker dig.
Det handler kun om dig.
Din lidelse.
Dit had.
- Det er en lang tur. Lad os tale i luften. - Okay.
Hvad sker der?
- Vi har et problem. - Hvad?
Vi må stoppe og tanke op igen.
Vi anmodede om flyvetilladelse i morges, men nu siger de, de ikke har den.
Det er umuligt.
Det er ikke et tilfælde. Hvad gør vi?
De sender en ud, der henter vores kopi.
- Hvor lang tid tager det? - Femten minutter.
Måske 30.
Kan vi nå det, hvis en af os løber over med den?
Kan en fra jeres gruppe gøre det?
Jeg efterlader ikke mit hold.
Jeg gør det.
Giv mig tilladelsen.
- Landingstilladelse. El Al. - Trafik klokken tre.
Hvem skal jeg...?
Okay. De kan lette.
Med det samme eller om 15 minutter.
- Femten minutter. - Så har du tid til at nå tilbage.
Gør det.
Send flyet afsted nu.
Damer og herrer, vi har fået tilladelse til at lette.
Hvad med Peter?
Du ved, at jeg har inspektør Rega i hælene,
og når han ankommer, stopper denne venlige samtale.
Giv slip!
Giv slip! Min far er på det fly!
Giv slip.
Giv slip!
Ærede medlemmer af Knesset,
for kort tid siden blev den mest notoriske, nazistiske krigsforbryder,
Adolf Eichmann,
ansvarlig for, sammen med nazilederne,
udryddelsen af seks millioner europæiske jøder,
fundet og pågrebet.
Adolf Eichmann er allerede anholdt i Israel.
Han stilles for retten i Jerusalem
under loven mod nazisterne og deres medsammensvorne.
JERUSALEM 1961
Alt er klaret.
Tag hende med dig.
Billet.
Identifikation.
Flot.
Stil dig bag i køen.
Billetter.
Peter.
Sikke en kø.
Det er okay. Jeg hjælper dig ind.
DER ER IKKE MERE AT SIGE...
Jeg står her foran jer, Israels dommere,
for at lede retsforfølgelsen mod Adolf Eichmann,
men jeg står her ikke alene.
Med mig er seks millioner anklagere.
Men de kan ikke stå op og pege på ham, der sidder anklaget
og skrige j'accuse!
For deres aske
lægger i bunker på bakkerne ved Auschwitz og på markerne ved Treblinka.
Deres blod skriger,
men deres stemmer høres ikke.
Derfor vil jeg være deres talsperson i dag.
Og i deres navn
udfolder jeg dette enorme anklageskrift.
Det jødiske folks historie er gennemvædet af lidelse og tårer.
Men dog, på denne blodige vej, som dette folk har rejst,
ikke siden første...
Hej.
De siger, det eneste, Eichmann vil tale om,
er forsiden på hans kommende selvbiografi.
- Har du valgt din endnu? - Nej.
Tror du, Marion lader mig vælge den?
Jeg må knap nok vælge min morgenmad.
Går du ind igen?
Jeg ved det ikke.
Du behøver ikke.
Fruma vil ikke hade dig for at give slip.
Du fik ham. Husk det.
Ja.
Det var ikke bare mig, Raf.
Det er lige meget. Ingen vil vide, at det var os.
Historien husker kun høje mennesker.
Hvad med Napoleon?
Hvem?
Den 1. juni, 1962, blev Adolf Eichmann hængt,
dømt skyldig for at have transporteret millioner af jøder til deres død.
Han blev kremeret i en ovn bygget til lejligheden, og hans aske spredt til havs,
så han ikke fik et sidste hvilested.
Retssagen blev vist over hele verden.
Det var første gang, øjenvidner fra holocaust
blev set af verden.
Malkin holdt missionen hemmelig for sin mor indtil hendes dødsleje.
Hun sagde: "Jeg vidste, du aldrig ville glemme Fruma."
Peter Malkin døde i 2005,
han efterlod sig kone og børn.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil