EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Nej!
Kan du hämta den åt mig?
Okej.
Tam! Är du där?
Nej, bara jag!
Kan du röra dig?
Jag sitter fast.
Det är bältena. Det är fullt med sand i dem.
Hör på. Kasta hit din kniv.
Det är den enda vi har, så tappa den inte.
- Vad har hänt med din? - Jag tappade den.
Jag är redo.
Ta kniven. Du klarar det.
Kom igen.
Okej. Kasta den.
Ja!
Tur att jag är rätt person att bli strandsatt med
i en nödsituation.
Vet du vad det bästa är med att skeppet gått itu?
Det rinner olja överallt.
- Det funkade! Jag hämtar dig. - Är du okej?
Skynda på!
Håll i dig!
Kom igen!
Okej.
Såja.
Försök klättra ut utan att röra dig.
Såja. Okej.
Tryck till!
Det är ingen fara, mamma.
Jag visste att vi inte var ensamma.
Den är syntetisk.
Den är byggd, inte levande.
Vi skapar ändå historia för att vi såg den först,
även om det är en robot, visst?
Vi? Du blir bara berömd för att du är släkt med mig.
Har du ett namn?
- Vet du var vi är? - Han är inte härifrån.
- Hur vet du det? - Jag såg hans rymdskepp.
- Gjorde du? - Han kraschade nog samtidigt som vi.
- Hur många fler av er finns det? - Han är nog ensam.
Annars hade han inte behövt min hjälp.
Hjälpte du den?
Han var skadad.
Nu hjälper den dig.
Han går nog ner till Jupiter.
Jag tänkte föreslå det.
Jag väntade bara på ett avbrott i konversationen.
Hur hände det här?
Jag vet inte. Det hände nog när jag föll.
Du råkar inte ha en verktygslåda?
Så att du kan fixa det här och ta oss härifrån?
Jag ska berätta en yrkeshemlighet.
Svaret på frågan: "Kan du fixa det här?" är alltid "ja".
- Även om man inte kan? - Speciellt då.
Då säger man att man ska hitta rätt verktyg.
Ska du skitsnacka oss till säkerhet?
Ja. Jag behöver bara rätt verktyg.
Bli inte sentimental.
Jag bär inte din väska när den blir för tung.
Hallå.
Mitt halsband!
Det måste ha ramlat av.
Varsågod.
Det är inte så tungt.
Tam!
Doktorn! Kom hit.
Jag är ingen sån doktor.
Det spelar ingen roll.
Stjäl du hennes stövlar?
Jag trodde att ni var vänner.
Hon hade gjort samma sak. Därför kom vi så bra överens.
Nån borde visa lite mänsklig anständighet.
Begrav henne om du vill.
Jag ska se till att ingen behöver begrava oss.
NÖDRAKETER
Hoppas att nån har det bättre än vi.
Hoppas pappa skyndar på, så att vi kan ta oss ner.
Det är inte så illa här uppe.
Det där var väl bara vinden.
Vattennivån på däck har reducerats till 1 %.
Vattennivån på nedre däck har reducerats till 60 %.
Kom igen, dummer.
Vattennivån på huvuddäck har reducerats till 1 %.
Vad fan är du för nåt?
- Vi kan skjuta upp en nödraket till. - Vi har redan slösat en.
Det är ingen där ute.
Vänta!
- Nån tycks ha skjutits ut. - De kanske kan hjälpa oss.
Vi frågar.
Ta på dig de där.
Nej, jag vill inte.
Den här sanden är vass som diamanter.
Det kan faktiskt vara diamanter.
Den skär igenom dina sulor.
Tack.
- Vad är det? - Du påminner mig om nån.
Bästa älskaren du haft?
Min bror.
Jag vill inte att du sinkar mig. Redo?
Visa vägen.
Herregud.
Okej. Sluta stirra på mig.
Kom. Ingen höna glömd.
Om vi hittar en ko får du bära den.
Jag hämtar benstödet från skrivaren.
Du kan lägga dig.
Nej, jag mår bra.
Hur går det med filtren, Penny?
Styrbordssidan är nästan klar.
Skynda på, är du snäll.
Din robot är läskig.
Du vänjer dig.
- Hur länge stannar den? - Penny, gå upp till ytan.
Slangen fryser igen. Du kan göra klart filtren sen.
Okej, pappa.
KLART
- Hej. - Hej.
- Jag hörde att det plingade. - Tack.
Du har haft en tuff dag.
Hur känns det?
Ja... Jag mår bra.
Jaså? Okej.
Du.
Jag bara...
Jag ville bara säga...
...tack.
Du måste hålla upp det lite.
Okej.
Det här gör jobbet tills ditt ben är läkt.
Vi provar det.
Fantastiskt!
Vad är det...
Varför är inte filtren klara, Penny?
Det luktar ozon ännu.
- Pappa sa åt mig att städa. - Jag vill kunna andas.
Penny, vi kommer att bränna motorn.
Men mamma sa att jag skulle fixa filtren nu.
Det kan vänta.
Mamma och pappa, kom och titta.
Explosionen som Penny såg kom från en annan Jupiterkapsel.
Vi får hoppas på överlevande.
Kommer du?
- Kommer du? - Flickorna gjorde ett fantastiskt jobb.
Hör på, det är viktigt att de hör oss säga samma sak.
- Jag håller med. - Jag bestämmer vad vi säger.
Toppen.
Det var ett tag sen.
- Ja. - Vi ska leta efter överlevande.
Hämta din utrustning. Du ska med.
Vet mamma?
Hämta utrustningen bara.
Medan pappa och jag är borta måste ni befria Jupiter.
Arbetar vi oss inte ut försiktigt kan isen bli instabil.
I värsta fall kan isen krossa vårt skepp.
Uppfattat.
Vi använder manöverraketerna,
smälter isen till vatten och flyter upp bit för bit.
Okej.
20 % kapacitet, tio minuters intervall, tio sekunders förbränning.
Tjugo, tio, tio.
Vid den här tiden imorgon borde skeppet vara återställt.
Och sen då?
Ta ner fötterna.
"Modellen du har begärt uppfyller inte säkerhetskraven.
För hjälp, ring 874628 och tala med din distriktsrepresentant."
Ja, men jag är inte i kolonin, idiot.
Jag hoppades att du lämnat den på jorden.
Min turtavla?
Försök göra klart det här medan vi är borta.
ATT GÖRA:
Om solen går upp i öst och ner i väst...
Jag släpper den inte ur sikte. Och de håller ihop.
Det här är nåt som vi borde ha diskuterat.
Vi kan diskutera det.
Nej. Det är lugnt. Jag är inte orolig för Will.
- Sen när? - Jupiter är här...
Litar du på den där?
Den förde tillbaka Will oskadd och räddade Judy från att kvävas under isen.
Sånt beteende inger förtroende.
Kom!
Kom. Vi går.
Vad är du för slags läkare?
Jag är psykolog.
Tänk att folk betalar för sånt.
Det gör de faktiskt. Väldigt mycket.
Man förstår folk genom att iaktta dem. Det tar fem minuter.
Är det så lätt?
Som du, till exempel.
Ta ditt halsband, med Saint Christopher.
Han ska vaka över dig, hålla dig trygg.
Jag tar hand om mig själv och har aldrig träffat ett helgon.
Men du är inte så annorlunda.
Du är filosofie doktor, så du tror väl inte heller på sånt trams.
Varför bär du den?
Det måste finnas ett annat skäl.
Det kanske har att göra med brodern som jag påminner dig om.
Det angår dig inte.
Så det är din bror.
Det var väl inte så svårt.
Jag tar hälften av vad du skulle ta av mig.
Jag vet.
Jag trodde inte att vi skulle rädda människor.
Det gör vi inte.
Inget illa menat, Angela. Det är inte personligt.
Vad i...
- Kollade du inte pulsen? - Du är inte heller en riktig doktor.
Vad gör vi nu?
- Vad är det? - Ja, vad är det?
Så bekant, men vad är det? Man har det på tungan.
- Jag leker inte, Penny. - Ledsen, Jude. Men kaka söker maka.
"Kaka söker maka." Jag kunde inte ha varit tydligare.
Var fick du tag i dem?
Är du intresserad av de enda Oreo-kakorna på triljontals mil?
Lade du 400 gram av din tillåtna vikt på dem?
Nej. Det var mamma. Det är sista saken på hennes checklista.
"Hämta det blå objektet från skåp 24A."
Det var antingen de här eller luftfilter. Jag bestämde.
Vad gör du?
Eftersom det stod sist på listan är det en belöning.
- Nej, du måste vänta på alla. - Jag öppnar.
Visst.
Det är stopp i pumpen igen.
Kan vi byta uppgifter?
Det här var Jupiter 17.
- Kände ni nån ombord? - Nej, raring.
Det kunde ha varit vi.
Men det var det inte.
Varje gång jag kommer hit upp händer nåt värre!
Mamma, pappa, kom in. Hör ni mig? Kom.
De är utom räckhåll.
I dalen ser de inte stormen förrän den är rakt ovanför.
- Vi måste göra nåt. - Tänk igenom det.
Hur fort måste vi gå ner dit för att hinna tillbaka?
- Varför gå när vi har en rymdbil? - Den är i garaget, under ett ton is.
- Vi måste få ut den! - Hur?
Jag blev tillsagd att ta det lugnt med motorn,
så att isen inte skulle krossa skeppet!
- Mamma, pappa och Will... - Kan ta hand om sig själva.
Sluta få panik.
Penny!
- Har du blivit galen? - Nån måste göra nåt.
Ser du?
- Du har inte körkort. - Det är därför du ska köra.
MONTERING KRÄVS
Allvarligt?
Släpp det, Penny.
ROBINSONS HAR EN VARM KOPP KAFFE ÅT DIG
Det här är Maureen Robinson från Jupiter 2.
Vi är på platsen därJupiter 7 kraschade. Vi har inte hittat några överlevande.
Finns det andra sökteam i området, svara.
- Ingen tur? - Nej.
Det här är Maureen...
Har du hört det förut?
Ja.
Det kom från skeppet som kraschade. Hans kraschade skepp.
- Då är det nära. - Det är lång väg tillbaka.
Fråga om den vet var skeppet är.
Vet du var ditt rymdskepp är?
Han minns nog inget av det som hände innan.
Innan vadå?
Innan han blev skadad. Jag sa ju att han blev skadad.
Men den minns dig. Den måste minnas var den träffade dig.
- Nu tar vi det lugnt. - Det är så mycket vi inte vet än.
Vi måste passa på att ta reda på saker.
När man inte vet, åker man hem.
Vi går tillbaka till Jupiter. Kom.
Sen när gör du inte som jag säger?
Kan du ta oss till där vi möttes?
Toppen.
Förlåt.
- Du vill dit lika mycket som jag. - Inte med en 11-åring och en halt fru.
Det är jag inte!
Vadå? Halt?
Eller min fru?
Hon sköts nog ut från Jupiterskeppet därborta.
Det kanske finns nån där som är mer vaken.
Vi måste sätta fart.
Vad tror du att hon väger?
Nej, jag kan inte bära henne. Hon gör oss långsammare.
Så blir det. Vi lämnar henne.
- Är du säker? - Vi har inget val.
Du har väl rätt.
Jäklar.
- Jag är ingen människovän. - Visst.
Tro vad du vill.
Vet du vad min bonus är för att jag räddar er två?
Ett hus i Malibu.
Vädret är inte som förr, men drinkarna är lika goda.
Vem ska betala dig här ute?
Du låtsas vara uppslukad av dig själv...
...men jag vet att du är en bra person.
Du räddade hönan.
Fråga hönan om jag är snäll när det är matdags.
Judy? Rymdbilen är klar. Nu åker vi.
Penny?
Penny!
Det är inte så illa.
Nej.
Mamma? Pappa? Är ni där?
Ja, det här är er dotter.
Hon som inte vill köra rymdbilen utför en klippa.
Om ni är där, var snälla och svara.
Går över i vinterläge.
Okej.
KARTLÄGGER TERRÄNGEN...
Precis som radiobilar.
Eller så dör alla.
Det är kanske dags för en nödraket.
Tänk om vi är de enda överlevande?
- Det måste finnas nån där ute. - Vi har bara en nödraket kvar.
Jag kan fixa det åt dig.
Nej, tack.
Fick du den av din bror? Den som jag påminner dig om?
Jag lade ihop två och två.
Den påminner mig om honom.
Det måste ha varit svårt att lämna honom på jorden.
Han lämnade mig först.
Bilolycka.
Jag beklagar.
Jag skulle ha köpt två.
Stormen närmar sig.
Hur långt kan du komma med henne?
Det här slår allt idag.
Will, stanna där ute.
Vad i...
Du hänger över mig.
Tufft att överleva branden.
Den ska få ingå i min samling.
Hur hamnade den där?
Fånga.
Här.
Öppna handen. Håll den.
Kasta tillbaka den.
Försiktigt.
Snyggt.
Det här är ju inte alls skumt.
Bra kastat!
Jag ville alltid att han skulle komma tillbaka.
Men nu när han är här...
Du vet nog inte vad en pappa är.
John?
Rörde du vid nåt?
- Nej. Gjorde du? - Nej.
Det är där vi är.
Det är en karta.
Bra. Vi behöver en.
Jag trodde att Vintergatan såg annorlunda ut härifrån.
Det gör den.
Vilken galax är det här?
Vill du ge den ett namn?
Hur tog Resolute oss hit?
Det är omöjligt enligt fysikens lagar.
Nån har kanske skrivit nya lagar.
Var det du?
Varför attackerade du oss?
Berätta!
Minns du verkligen inte?
Men du är inte sån längre.
Det är du inte. Eller hur?
Räck upp vänster hand.
Räck nu upp höger.
Vänd dig om.
Gå framåt.
Nej. Vänta!
Kom tillbaka.
Kom, skynda på. In med dig.
Mitt halsband.
Jag hade det alldeles nyss. Det måste ha ramlat av.
Här.
Du borde låta mig laga det.
Laga det medan jag är borta.
Borta?
Du lämnar henne inte, för du är en bra man.
Även om du önskar motsatsen.
Men nån måste gå och hämta hjälp.
Är du säker?
Du har en nödraket kvar. Du vet när det är dags att använda den.
Det är så jag hittar dig.
Vi ses snart.
Dör du nu blir jag arg.
- Will? - Will!
Will!
Var är du?
Jag är här.
- Är du oskadd? - Ja.
- Varför stack du? - Det gjorde jag inte.
Vi utforskade området.
Okej. Men nu räcker det med utforskning för idag.
Kom igen.
Mamma, pappa, Will, hör ni mig? Nån? Klart slut.
Coolt.
- Vad är det? Will, kom hit. - Vi måste ta skydd. Kom.
Fort. Kom!
Kom!
Spring!
Fasen.
- Hör ni mig? - Penny?
- Mamma? - Penny!
- Jag är i rymdbilen. Jag hämtar er. - Va?
- Hur... - Det berättar jag
när ni också sitter i rymdbilen.
Jag kan inte spåra er i stormen. Var är ni?
Vi är...
Titta efter ljuset.
Ljuset?
Här. Ta på dem.
Jag ser det. Jag kommer.
Jaha, det ljuset.
- Titta. - Spring!
Kom igen!
Penny!
Väntade ni er en annan dotter?
- Var snäll och kör. - Flytta dig.
Han får inte plats.
- Säg åt honom att hålla i sig. - Håll i där bak.
- Ta på säkerhetsbältena. - Nu åker vi.
Strålande. Du gjorde klart listan.
Jag borde ha lyssnat mer på dig.
Du har erfarenheten och träningen...
Jag hade fel.
Jag är glad att du var här idag.
Imorgon, då?
Vi pratar om det imorgon.
Vem av er ska jag lyssna på?
Angela, här kommer vår skjuts!
Det är vår sista nödraket. Önska den lycka till.
Pappa, titta.
Det är nån där.
Vi klarar det. Räkna inte på tiden.
Stämmer det att vi kom ut ur stormen och nu ska vi in i den igen?
Där. Jag ser dem.
- Kom igen. - Kom igen!
- Kom igen!
- Fort in! - Spring!
- Jag har väskan. - Kom igen.
Det är bra nu.
Hade du nån mer med dig?
Nej.
Det är bara jag.
Kör!
Mitt halsband.
Du har en nödraket kvar.
Du vet när det är dags att använda den. Vi ses snart.
Helvete!
Tack.
Du är så modig. Vad heter du?
Penny. Det här är min bror Will.
- Hej. - Hej.
Jag har alltid velat ha en bror.
- Vad heter du? - Jag är dr Smith.
Kom igen.
Herregud!
- Kom igen! - Kör, pappa!
- Pappa! - Kom igen!
Du klarade det.
Ja. Det här är inte min grej.
Du måste bli dig själv igen, så att jag kan bli mig själv.
Kom.
- Här. - Tack.
- Varsågod. - Tack.
- Allt väl? - Jag tror det.
Bra.
Mamma.
Du krossar Oreo-kakorna.
Oroa dig inte.
Han är inte farlig.
Undertexter: Annika Vasiliadou