EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
For en uke siden ble jorden truffet av en superbolide
kl. 21.37 PST på julaften.
Jeg står ved utkanten av karantenesonen...
Henger ikke på greip.
Her er det som var Canadas Yukon.
Hva da?
Vi har satellitter som skal oppdage sånt.
- Vi fikk forvarsel. - På noen dager.
Skulle fått måneder.
- Kanskje den var for rask. - Er det teorien din?
Sa ikke den var god.
Kan ikke strålingen ha blindet satellittene?
Kanskje det. Denne oppførselen følger ikke modellene våre, så...
Hva vil det si?
Når et jordnært objekt på denne størrelsen entrer atmosfæren og kolliderer,
skyter det hundrevis av mindre partikler til himmels,
som skaper mindre meteoritter som til slutt faller til jorden,
men ingen videre nedfall er rapportert.
Jeg elsker irriterende lyder like godt som alle andre,
men kan du skru ned?
Jeg prøver å ta kontakt med pappa.
Han er midt oppi det. Jeg vil sjekke at det går bra.
Han sa at vi ikke kunne ta kontakt på en stund.
Over telefon.
Han sier at med raske radiosalver på denne...
...kan den nå ham hvor som helst.
Vi laget en kode.
Det betyr: "Går det bra?"
Så svarer han.
Sånn vet vi at det går bra.
Vennen, mottakeren hans kan være skrudd av.
Jeg hadde nok også skrudd den av om jeg måtte høre på...
Penny?
Hør her...
...frekvensen er sikkert bare opptatt.
Det blir brukt mye båndbredde nå.
Du. Han svarer. Det gjør han alltid.
Bare prøv videre.
Kan være repeateren. Tilpasser ennå.
Eller feil frekvens.
Parabolreflektoren kan forstyrre signalet.
- Du kan ikke nå ham. - Det vet du ikke.
Jeg så det.
Var eksplosjonen rød?
Rød kan bety lavtemperaturs-forbrenning,
og da kan deler av skipet være intakte.
Den var ikke rød.
- Så dere noe som falt til jorden? - Vet ikke.
Pappa hadde drakt. Med oksygen.
Det kan gå bra. Vi vet ikke...
Greit, men dette er det vi vet.
Pappa hadde ikke ønsket at vi tenkte på ham nå.
- Men på å finne mamma. - Hvordan?
Dr. Smith kan ha tatt henne hvor som helst.
Nettopp.
Men det at hun tok henne, sier oss noe.
Smith trenger henne. Finner vi ut hvorfor...
...så vet vi hvor de er.
Opp og stå, Maureen.
Forsiktig.
Du har kanskje hjernerystelse.
Hva skjedde?
Hva skjedde med Jupiteren? Hvor er John?
Det var en ulykke.
Hva?
Han...
De overlevde ikke.
Jeg skjønner ikke.
Jeg...
Hva gjorde du?
Saken er at jeg trengte hjelpen din.
Visste ikke at de også trengte deg.
Jeg vet nok hvordan du føler deg, og jeg klandrer deg ikke,
men vi må legge fortiden bak oss.
Hvor er barna mine?
Barna dine har det bra. Du må konsentrere deg, Maureen.
Resolute drar om noen timer.
Hvis du vil redde familien din, må du hjelpe meg.
Hjelpe deg?
Det fremmede skipet. Ta meg med dit.
Da lover jeg
at jeg skal få deg og barna dine av denne døende steinen.
- Hvordan hjelper det henne? - Vet ikke, men hun hadde det.
Robotens hode?
Ja, hun sa hun kunne få ham tilbake.
Hvorfor trenger hun mamma til det? Hun trenger deg.
Enig, det henger ikke på greip. Det må være mer.
Hvor skal du?
De kan ikke ha dratt langt.
Vent. Jeg blir med.
- Will, nei. Bli her. - Men jeg kan hjelpe.
Nei! Du har gjort nok!
Beklager. Jeg mente ikke det.
Jo.
Du har rett. Det er min feil. Jeg slapp henne ut.
Det går bra. Dra.
Dere!
Hei. Hva skjer?
- Seriøst, hva skjer her? - Husker dere denne?
Det er steinen fra hula.
Men jeg tror ikke det er en stein.
Så hva er det?
Høykonsentrert biomasse.
Så forsteinet superbæsj?
Ja, nettopp.
Unnskyld meg, jeg må vaske hendene.
- Jeg tenkte at... - Avfallsomformeren.
Alle Jupiterne har en. Og om den kan gjøre menneskelig avfall til biodrivstoff...
Det er mulig.
Sa ikke mamma at det ville ta tre år å produsere nok avfall til oppskyting?
Vi må ikke produsere det.
Skapningen i hula har gjort det.
Sånn jeg forstår:
Overnattet vi i et romvesentoalett?
Får håpe den som brukte det, ikke er der lenger.
Prøven inneholder fordøyd materiale fra alle skapninger
jeg har dokumentert her.
Det som produserte den, er øverst på næringskjeden. Et topprovdyr.
Har noen en bedre idé? Resolute drar om ni timer.
Pappa har kanskje ikke så lenge.
Vi sier fra på radio. Vi trenger all den hjelpen vi kan få.
Greit. Mens dere jobber med det, skal jeg finne mamma.
Vent, det er farlig. Moren din hadde ønsket at du ble her.
Da er det bra at jeg slekter på pappa.
- Det går bra. - Judy, vent.
- Fortell Hiroki at jeg tar Charioten hans. - Greit, men kan du...
Hva er det?
- Lov meg at du skal være forsiktig. - Penny...
- Kan du love meg det? - Ja, jeg lover.
Du.
Du skal ikke miste flere i dag. Forstått?
Sikkert at du takler dette alene?
Ikke vær redd.
Jeg blir ikke alene.
Skaden ser verre ut enn i videoen.
Var det den store planen din? Å fikse skipet og fly din vei?
Gi deg, aner ikke hvordan det gjøres, men han gjør kanskje det.
I videoen til Will kom det en lyd fra skipet,
og roboten reagerte på den.
Som om den ladet batteriene hans og brakte den tilbake til live.
Will satte roboten sammen igjen som en slags Lille Trille,
og da han gjorde det, så...
...leget den seg selv.
Hvis den brukes rett, tror jeg denne fantastiske maskinen
kan helbrede oss alle.
Men først og fremst...
Jeg skjønner ikke. Jeg gjør akkurat det Will gjorde.
Men du er ikke Will.
Han er god, barmhjertig. Du er...
Maureen, uansett hva du måtte tro om meg...
Jeg ville aldri skade noen.
Jeg ville bare dra til Alfa Centauri og få en ny begynnelse.
Akkurat som deg. Akkurat som John.
Vi er ikke så ulike.
Bare to mennesker som prøver å gjøre opp for feilene våre og lege gamle sår.
Så uansett hva du synes om meg og det jeg har gjort,
så er jeg ikke et monster.
Denne veien.
Husker ikke at den var så varm.
- Hva tror du? - Jeg tror vi trenger mye mer.
Hva med her borte?
Vet ikke. Vi gikk bare hit.
- Er det nok der nede? - Det får vi finne ut.
Utrolig.
Vi står bokstavelig talt i dritt opp til halsen.
Vi er alene. Det er en god begynnelse.
Skal vi se nærmere etter?
Ja.
Bli her. I tilfelle.
Hva er det?
Den er fersk.
Skal vi få inn alle de andre nå?
Vi har gode og dårlige nyheter.
Den gode: Det er nok biomasse til å få alle Jupiterne av planeten.
Og den dårlige?
Vi må bryte det fra hverandre og frakte det ut uten å lage en lyd.
Men det er umulig.
Jeg skjønner ikke. Hvorfor må vi være stille?
Jeg har verre nyheter.
Kanskje problemet ikke er roboten, men skipet.
Slipp meg løs, så kan jeg hjelpe deg å finne det ut.
- Vi kan gå inn i skipet... - Hvor dum tror du jeg er?
Jeg tror du er mange ting, men ikke dum.
Du fikk meg til å tro at du var lege. Jeg inviterte deg inn i familien min.
Du fikk meg til å tro at vi var venner.
Hvis du er dum, vet jeg ikke hva jeg er.
Ikke vær for streng mot deg selv. Jeg er flink til det jeg gjør.
Jeg også. Og jeg er rakettforsker.
Dette er fremmed teknologi.
Nei. Termodynamikkens lover er universelle.
Energi, entropi...
Hvis det er noen her på planeten
som kan finne ut hvordan de skrur på det skipet, er det meg.
Om det var noen som kunne hjelpe oss med å finne ut av dette,
var det Maureen Robinson.
Gi deg. Det var en laginnsats.
Av og til må man trekke unna og få et nytt perspektiv.
Har hørt det skal hete Resolute. Det liker jeg.
Målbevisst. Besluttsom.
Direktøren tror media vil like det.
Vi bør sørge for at hun kan fly før vi tenker på det.
Vi har hatt en god uke. Hvis disse tallene holder seg,
burde strukturen holde seg intakt i 445 000 kilometer i timen.
Kan jeg si det til ledelsen?
Ja. Men...
Hva?
- Det er teoretisk. - Enn så lenge.
Å kunne takle farten er én ting.
Det må nå den.
Modellene jeg har sett, sier vi er tiår unna.
Ja. Det er nyere modeller.
Det er en klareringssak.
Selvsagt. Men...
Det hadde vært flott om gruppen vår fikk vite...
Kommer du på avionikkmøtet kl. 15.00?
- Det tror jeg. - Bra. Da ses vi da.
- Will, alle går nå, kom. - Ja, jeg kommer snart.
Greit.
Prøver du å kontakte faren din?
Jeg vil bare si at vi har en plan.
- Har du fått svar? - Ikke ennå.
Jeg hadde en sånn da jeg var liten.
Vennene mine og jeg pleide å sende hemmelige beskjeder.
Will, på Resolute
kan du og søstrene bo hos oss.
Takk, men det blir ikke nødvendig.
- Jeg mener bare... - Mamma kommer snart.
Når drivstoffet er klart, finner vi faren min...
...og redder ham.
Fint å tenke positivt, men ikke på bekostning av å tenke rasjonelt.
Vi trenger hjernen din.
At den hjelper folk som har en sjanse.
Ja.
Du, Will...
Jeg skulle ønske faren din var her.
Virkelig.
Jeg er lei for at han ikke er det.
Han prøvde å gjøre det han trodde var best,
slik du gjør nå.
Men som jeg sier til sønnen min, må man av og til følge hjertet,
og av og til hodet.
Hva tror du faren min fulgte
da han risikerte livet for å redde alle?
Ikke alle klarer å gjøre sånt.
Nei.
Det gjør de ikke. Men hadde han ventet, hadde han ikke måttet.
Historiebøkene er fulle av historier om ofrene til helter,
men hvem skriver dem?
De overlevende.
Vi ses inne.
Genererer siste Chariot-plasseringer.
META-SIKT
Det er hulen.
Hva gjør du helt der borte alene?
Chariot 21 funnet.
Har deg.
Hold ut, mamma. Jeg kommer.
Navigerer til Chariot 21.
Jeg stod her da den skrudde seg på.
- Tok du på noe? - Vet ikke. Jeg prøver...
John var bak meg.
Over høyre... Nei, venstre skulder.
- Her? - Ja. Der.
Jeg ser ikke noe som kunne...
Vent. Kanskje det ikke var meg eller John. Will.
- Hva med ham? - Han...
Han stod der, i bakre hjørne.
- Her borte? - Ja. Litt lenger bak.
Ser du noe?
Smith?
Jeg synes vi bør holde sammen. Vi er jo et team nå, ikke sant?
Si hvor sønnen din var. Sannheten.
Utenfor.
- Utenfor? - Utenfor med roboten.
Han lærte ham å kaste en baseball.
Det høres ut som Will, eller hva?
All den makten til rådighet, og han bruker den til å kaste ball.
Og hva ville du brukt den til?
Sannheten.
Å slutte å flykte.
Slutte å late som.
Med roboten ved min side...
...kan ingen skade meg.
Jeg kunne bare...
...være meg selv.
Husker du hvem det er?
Bare ei jente, før mora hennes døde.
Før søsteren hennes var et sterkere lys i farens øyne.
Før hun rømte og fylte tomheten med feil.
Jeg vil være den jenta.
Du trenger ikke en maskin til det.
Om du hadde visst hvem jeg var, hadde du tatt meg til deg?
Nei. Men en lege. Det kan du stole på.
Jeg stolte ikke på deg fordi du var lege.
Jeg stolte på deg fordi du hjalp oss.
Det er det jeg prøver på nå.
Å få oss av denne planeten.
Tilbake til Resolute.
Skjønner du ikke, Maureen? Jeg er ikke skurken i denne historien.
Jeg er helten.
Så bevis det.
La meg gå.
Det tror jeg ikke.
Herregud.
Jeg har sett det før.
Hva er det du ikke forstår med "begrenset adgang"?
Det står ikke hvem begrensningene gjelder.
Deres feil at de ikke var klarere.
Dessuten, vil du ikke se hva som skjer? Alle snakker om det.
Alle? Du har to venner på Resolute.
Og begge snakker om det. Hold munn.
Nå går vi.
- Det er magi. - Nei. Det er vitenskap.
Elektromagnetiske ladninger på andre siden endrer elektronbalansen på denne siden.
Nå som det ble nerdete, er det plutselig kult.
- Kan jeg prøve? - Sett i gang. Stå imot overmakten.
Hei, dere.
Hei, mamma. Hva skjer?
Hun tvang meg.
Hvor lenge har du stått der?
Lenge nok til å vite at dere ikke gikk til sykeavdelingen, slik dere skulle.
Til vårt forsvar var dette et mildt tenåringsopprør.
Aner du hva som er bak der?
Gå og få immunoboosterne deres.
- Men jeg vil se... - Gå.
- Hva skal vi gjøre nå? - Finne ut hva som er bak denne veggen.
Hvordan skal det...
Det eneste som kan skape den slags ladning, er kraft.
Skipet ser kanskje dødt ut, men det puster fortsatt.
Mr. Watanabe sier at omformerne kan gjøre avfall til drivstoff på en time.
- Så når vi finner ut hvor pappa er... - Du må gi deg.
- Hva? - Du har med deg radioen og...
Pappa er død, greit?
- Hvordan kan du si det? - Det er umulig...
Mer umulig enn at Judy ble reddet fra isen?
At du fant oss i den stormen? At mamma og pappa er sammen igjen?
Det umulige skjer støtt og stadig.
Du må bare tro at det kan det.
Takk.
- Hva gjør du? Skru den av. - Jeg gjør det ikke.
Skru den av. Stopp den. Hva gjør du?
Vent, den sendte ikke.
- Den mottok. - Pappa lever.
Ut! Løp!
Kom igjen! Skynd dere!
- Løp! - Kom igjen!
Kom igjen! Nå! Alle sammen!
Hiroki!
- Har du sett Vijay? - Nei.
Hva var det?
Det heter å redde livet ditt. Løp nå!
Kom igjen! Løp!
Var det alle sammen? Er alle ute?
Penny!
De er blinde. De finner deg bare om de hører deg.
Disse panelene burde kunne flyttes.
Hva er dette?
Kjenner du noe?
Nei, ingenting.
Det er en her også.
- Hvor skal du? - Slapp av, jeg skal ikke noe sted.
Av og til må du trekke tilbake og få et annet perspektiv.
Hvor høy tror du roboten er?
Har det noe å si?
Skipet var laget for å bli styrt av ham, ikke oss.
Vi må være robotens hender. Begge to, sammen.
Én, to, tre.
Hva er det?
Ms. Harris, jeg har gode...
...og dårlige nyheter.
Den gode: Vi har ikke et rettssystem ennå.
Ingen domstoler. Ingen fengsel. Den dårlige nyheten?
Vi har ikke et rettssystem ennå.
Dermed kan jeg gjøre det jeg vil med deg.
- Vi har en bresje. - Hva slags bresje?
Vet ikke. Kontrollrommet spør etter deg.
Vent her. Vi er ikke ferdige. Ikke på langt nær.
Evakueringsprotokollen er startet.
Alle Resolute-kolonister må gå til Jupiter-kapselen sin.
Takk for at dere bevarer roen.
Dette er en katastrofe.
Det var alltid en mulighet for at de kom.
Hva skal vi gjøre? Du så hva maskinen gjør...
Uten den motoren er vi døde uansett.
- Så vi beskytter den, uansett hva. - Ja.
BEGRENSET TILGANG
Så roboten angrep ikke bare Resolute?
Nei.
Den var ute etter noe.
- Motoren vår. - Men det henger ikke på greip.
De er åpenbart mer avanserte enn oss.
- Hvorfor skulle de ville ha motoren vår? - Fordi den ikke er vår.
Vi utviklet ikke teknologien til å reise gjennom universet uten videre.
Vi stjal den.
Hvordan? Fikk vi tak i et av skipene deres?
Skjøt vi det ned?
For å skjule noe sånt hadde man trengt litt av en dekkhistorie.
Noe som en...
En julestjerne.
Kom igjen.
En hun gal?
Vi går veldig stille.
Ett steg av gangen.
Jo da. Så kommer ekle ting flygende...
Og spiser oss.
Har du en bedre idé?
Nei, men...
Hva sier du?
Han er skadet.
Vi må skaffe hjelp.
Greit.
Da går vi.
Ja!
- Penny! - Herregud.
Greit.
Jeg kontaktet pappa igjen. Han sendte svar.
- Seriøst? - Ja.
Hvor er han?
Vet ikke, men han er der oppe et sted.
Skal vi dra og finne ham?
Dere.
Bra jobbet.
Angela.
Jeg ville takke deg for det du gjorde.
Etter det jeg gjorde mot familien deres, er det det minste...
Nei.
Det var ikke din feil.
Dr. Smith har en evne til å få folk til å gjøre ting de angrer på.
Jeg setter pris på tilgivelsen.
Og når dere ser faren deres igjen, be om unnskyldning fra meg.
Kanskje du kan si det selv, når alle er på Resolute igjen.
Resolute drar om fire timer. Vi må gå.
Ja.
Penny.
Vijay? Kom nå.
Kommer snart.
Hei.
Takk for at du reddet meg.
Du hadde sett dum ut om du gikk rundt uten det.
Jeg tenkte...
- Det var en spøk. - Vet det.
Jeg går og forteller Judy de gode nyhetene.
Jeg ville bare si at...
Det var dumt å slå opp med meg. Vet det.
Ja.
Det var frekt og umodent.
Jeg hadde ikke tenkt å bruke de ordene, men...
Kanskje når vi er tilbake på Resolute,
kan vi henge sammen en gang?
Nei. Jeg klarer meg. Men vi ses, Vijay.
Judy, gjett hva!
Judy...
Will, jeg kan ikke snakke nå. Jeg fant mamma. Tar kontakt senere.
Judy, vent...
Slipp meg løs. Med rett utstyr tror jeg at jeg kan få skipet i lufta.
Hvordan skal det hjelpe meg?
Du hadde ikke dødd her, til å begynne med.
Hvis jeg drar tilbake til Resolute uten ham, er livet mitt over uansett.
Jeg blir fengslet og sendt tilbake til jorden. Så takk, men nei takk.
Vi kan gå god for deg.
Vi kan fortelle Radic at du hjalp oss å overleve.
- Det hadde vel... - Forventer du
at jeg skal tro det etter all skaden jeg har forårsaket?
Jeg lover deg.
Så du hadde sagt sannheten om jeg spurte om du halte ut tiden til familien din kom?
Ja.
Håper du er en bedre rakettforsker enn løgner.
Judy!
- Vi har ikke mye tid, greit? - Få meg løs.
Hva nå?
- Skal vi komme oss vekk? - Flott. Noen ideer om hvordan?
- Spør sønnen din, han fant ut av det. - Hva?
Jeg skal la ham si det.
Rygg.
- Kom igjen, kjør! - Den klarer det ikke!
Kom igjen!
Fare, dr. Smith.
Tekst: Birthe Lorgen