‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Și acum ce facem?
‎Nu se schimbă nimic. Urmăm planul.
‎Era în plan să rămânem ‎pe marginea unei cascade extraterestre?
‎Furtuna va începe în cam 97 de minute. ‎Trebuie să fim gata să pornim motoarele.
‎Vă știți treaba?
‎- Umplu rezervoarele cu metan. ‎- Eu iau pânzele.
‎Coborâm arborele și punem greementul jos.
‎Să-mi lăsați parâmele pentru zmeu, ‎să prindem electricitate din furtună.
‎- Don! ‎- Prezent.
‎- Știi ce ai de făcut? ‎- Da. Dar îmi place când spui tu.
‎Penny, ajută-l pe Don ca să putem decola.
‎- Evităm subiectul? ‎- Care subiect?
‎Șanțul metalic uriaș ‎din mijlocul planetei.
‎Așa ceva nu apare din senin.
‎Cineva l-a construit. ‎Nu vrei să afli cine?
‎Da, dar acum trebuie să ne concentrăm
‎asupra celor 16 miliarde de jouli ‎care vor lovi aici.
‎Cine e de acord să plecăm de aici?
‎Vom fi în siguranță în ‎Jupiter.
‎Nava va fi o cușcă Faraday. ‎Energia va trece pe lângă, nu prin noi.
‎O să analizăm problema după ce decolăm.
‎Scuze. Eu n-am primit nicio sarcină.
‎Tu nu faci nimic. Nu te atingi de nimic.
‎Când vrem să navigăm, îți zicem. ‎Bine? La treabă.
‎Nu-i place să fie altcineva eroul.
‎Știi, ieri vorbeam cu Will
‎și mi-a spus că nu doar Ben Franklin ‎a făcut experimentul cu zmeul.
‎Un anume Georg Reichmann ‎l-a repetat după câteva săptămâni.
‎Serios? Tipul ăsta nu e menționat ‎în cărțile de istorie.
‎Fiindcă fulgerul l-a lovit în frunte ‎și a murit pe loc.
‎Will trebuie să țină unele lucruri ‎doar pentru el.
‎- De ce stai la perete? ‎- Auzi asta?
‎Ticăitul ăsta?
‎- Da. ‎- Da.
‎O fi un rotator din fantele de răcire.
‎Când faci dintr-o navă spațială submarin, ‎începe să ticăie!
‎Will, cum merge cu filtrul pentru metan?
‎Stai puțin, acum mă duc în carlingă.
‎Ce cauți aici?
‎Încerc să nu vă încurc.
‎Întotdeauna m-au fascinat algele.
‎Le considerăm gunoaie plutitoare,
‎dar nu ne dăm seama că le folosim zilnic.
‎În pastă de dinți, loțiune, șampon.
‎Chestiile care ne fac să arătăm bine.
‎Așa e cu multe lucruri.
‎Le apreciem doar când aflăm ‎că sunt folositoare.
‎Chiar vrei să fii apreciată ‎pentru că ne-ai trecut prin furtună?
‎A fost destul de greu.
‎Ai făcut-o ca să scapi.
‎Nu pentru mine și familia mea...
‎ci pentru tine.
‎Uită-te la el!
‎S-a făcut mare.
‎Nu m-ai vizitat niciodată ‎cât am stat închisă.
‎N-avem ce vorbi.
‎Sigur că avem. Noi doi...
‎suntem singurii care știm cum e ‎să fii conectat cu robotul.
‎Tu n-ai fost conectată cu robotul.
‎Tu doar l-ai folosit.
‎Care e diferența?
‎Treaba robotului e să-i dea stăpânului ‎ceea ce-și dorește.
‎Eu am vrut un bodyguard.
‎Tu, un prieten.
‎Scuză-mă.
‎Am treabă.
‎Săraca de tine! ‎Uite ce ți-a făcut Robinsonii!
‎E o relație abuzivă. ‎Îți trebuie un cuvânt de siguranță.
‎Dă-o încoace.
‎Am prins-o.
‎- Te pot ajuta? ‎- Da.
‎Ai un levier? Vreau să curăț nava ‎de chestia asta care arată ca o algă.
‎Ce bine că am fost aici!
‎Nu știu ce te făceai dacă nu eram aici ‎să-ți dau bucata asta de metal.
‎Mulțumesc.
‎Mi se pare sau mama îmi dă mereu ‎treburile de doi bani?
‎Așa ți se pare să mă ajuți?
‎N-am zis asta.
‎Will primește sarcini care cer istețime, ‎Judy, sarcini care cer forță.
‎Eu fac ceea ce poate face oricine.
‎Greșești, Penny.
‎E bine să nu ieși în evidență. ‎E un principiu de bază de-al meu.
‎Ăsta și „Nu te oferi voluntar”,
‎„Stai mereu în spate” ‎și „Nu excela niciodată la nimic”.
‎- Și ți-a mers? ‎- Da.
‎Până v-am întâlnit pe voi, ‎o familie de supercapabili.
‎- Trebuia să văd că mă veți băga în belea. ‎- Don, cum merge?
‎Vorbești de lup...
‎- Totul e bine? ‎- Da. Are doar câteva zgârieturi.
‎N-ar strica s-o vopsim, dar o să zboare.
‎Trebuie să elimin chestia care s-a lipit ‎de laterala navei.
‎Da, algele. ‎Am văzut că creșteau pe provă.
‎Da, e plin pe-acolo.
‎Vor arde în atmosferă, dar mă asigur ‎că nu strică propulsoarele.
‎Zi-mi dacă vrei să verfic.
‎Bine.
‎Am nevoie de ceva mai puternic. Poftim.
‎Du-te înăuntru și vezi...
‎Ce ai pățit?
‎Alga m-a înțepat! Ce naiba este?
‎- O chem pe Judy? ‎- Nu. E în regulă.
‎Dar mi-a amorțit piciorul.
‎- Îți oprește circulația? ‎- Nu știu...
‎Nu-mi pot mișca piciorul!
‎- Mamă! ‎- Penny?
‎- Penny? Ești bine? ‎- Mamă!
‎Mamă!
‎John, zmeul!
‎Nu!
‎Haide!
‎Ține-te! Dă-mi mâna, Don!
‎- Mamă, alunec! ‎- Te-am prins.
‎Ai grijă! Alga... nu te atinge de ea!
‎- Nu mai pot! ‎- Dă din picioare! Luptă cu curentul!
‎Mamă, e prea puternic!
‎Vin!
‎- Penny, rezistă! ‎- Will, Judy, coborâți în sas!
‎Mamă!
‎Penny! Maureen! Nu!
‎Maureen, Penny. Mă auziți?
‎Mamă.
‎- Suntem bine. ‎- Ce ne facem?
‎Suntem bine.
‎Mulțumesc.
‎- Nu cred că asta înseamnă să fii „bine”. ‎- Respirăm, suntem întregi...
‎Exact asta înseamnă să fii „bine”.
‎Verificați-vă costumul.
‎Înțepături, sticlă spartă, ‎mecanism de filtrare stricat.
‎Suntem bine.
‎Totul e în regulă.
‎Incredibil.
‎Tot nu vorbim despre locul ăsta? ‎Pentru că începe să-mi convină.
‎Probabil din cauza asta ‎e atras fulgerul aici.
‎Metalul acționează ca un conductor.
‎Nu-mi place că sunteți acolo singure. ‎Încerc să văd cum să fac să cobor.
‎Nu, John.
‎Rămâi! Suntem bine.
‎Trebuie doar...
‎Trebuie să găsim... ‎o modalitate de a ne întoarce.
‎E jenant.
‎- Nu te atinge de algă. ‎- N-o văd.
‎Nu-mi faceți poze! Și nu spuneți nimănui. ‎Vreau să-mi apăr reputația!
‎Nu mai vorbi.
‎Bine. Iar începem.
‎Mama și Penny au căzut înăuntru.
‎Știu. Tata a zis că-s bine.
‎Du-te să-i ajuți. Mă descurc.
‎- Sigur? ‎- Da, ești sigură? Nu prea mai simt nimic.
‎Du-te. Dacă e nevoie, vorbim prin stație.
‎Bine? Ușurel.
‎Mi-a venit o idee.
‎Zmeul.
‎Coboară-l, dă zmeul jos, ‎apoi lasă parâma la noi.
‎Cred că e destul de lungă.
‎- Asta făceam deja! ‎- Gândim la fel.
‎Avem...
‎Șaizeci și opt? Nu, 67!
‎67 de minute!
‎Când urcăm, relansăm zmeul.
‎Va fi pregătit când va fulgera.
‎Mă mișc cât pot de repede.
‎Ai grijă, te rog.
‎- Nu te mai mișca! ‎- E piciorul meu favorit!
‎Trebuie să o tai, căci din ea vine toxina ‎care ți-a intrat în corp.
‎Se întâmplă ceva.
‎- Nu-mi simt capul. ‎- Perfect. Dacă greșesc, n-o să simți.
‎Nu e amuzant.
‎Încet, tată.
‎Aproape am ajuns.
‎Tată!
‎John, ești bine?
‎Sunt bine. Haide.
‎Mamă, uite! E zmeul.
‎Am rămas aici?
‎Nu. E în regulă.
‎Avem timp. John?
‎Da, sunt aici.
‎E în ordine. ‎Trebuie doar să găsim altă soluție.
‎Știu.
‎Consultă-te cu Will și Judy.
‎Ne gândim și noi.
‎Bine.
‎Ne vedem în curând, bine?
‎Ne vedem în curând.
‎Rezolvăm noi.
‎Bine.
‎Găsim noi o rezolvare. Ce zice mereu mama?
‎Orice problemă are o soluție.
‎Fă-te utilă și curăță chestia asta.
‎Mi-ar plăcea, dar mama ta mi-a interzis ‎să mă ating...
‎Mama nu e aici!
‎- Cred că e plăcut să preiei comanda. ‎- Vezi-ți de treabă.
‎Don, cred că intri în șoc anafilactic.
‎Trebuie oprită toxina ‎înainte să-ți ajungă la creier,
‎așa că-ți voi face o transfuzie de sânge.
‎Ești eroina mea.
‎Nu chiar.
‎E o singură persoană aici ‎cu grupa ta de sânge...
‎și nu sunt eu.
‎Aș fi onorată să donez ‎pentru o cauză atât de nobilă.
‎În niciun caz.
‎Don, e grav.
‎Dacă nu, va trebui să-ți induc comă.
‎Altfel nu vei supraviețui.
‎Alunecă, nu putem urca.
‎- N-ai de ce să te prinzi. ‎- Nu putem construi o schelă?
‎Ar însemna cel mult nouă metri. ‎Mai rămân încă 36 de metri.
‎Chiar dacă ajungem sus la timp,
‎fără zmeu nu vom porni motorul.
‎Știu.
‎Dacă nu ajungem înainte, nu scăpăm.
‎Nu ne trebuie alte probleme, ci soluții.
‎Scuză-mă, dar...
‎Nu-i nimic.
‎- Nu trebuia să o spun așa. ‎- Nu, e în regulă.
‎Dintre toți copiii tăi, ‎te-ai blocat cu mine, așa că...
‎- Penny, n-are legătură... ‎- Ei, lasă.
‎N-ai vrea să fii cu Will, ‎să schimbați formule geometrice?
‎Geometria nu ne ajută.
‎Will știa asta.
‎Judy alerga 50 de km și găsea un copac ‎din frunzele căruia ar fi făcut o scară.
‎Termină. Toți aveți talente unice.
‎Dar unele sunt mai folositoare ca altele.
‎Ajunge!
‎Sper că tatăl tău e mai norocos decât noi.
‎Nu ajunge până la ele.
‎- Ai luat și plasele de marfă? ‎- Am luat tot.
‎- Trebuie să meargă și altfel. ‎- Da, dar încă nu știm cum.
‎Te gândești la robot?
‎Și eu aș vrea să fie aici.
‎Când am fost în misiune, ‎am trecut prin momente grele.
‎Gândul că urma să vă văd ‎mă ajuta să continui.
‎Știam că voi face orice ‎ca să mă întorc la voi.
‎Cred că robotul simte la fel.
‎Mai știam și că, chiar dacă lumea ‎o lua razna, v-ar fi fost bine.
‎Fiindcă tu, mama și surorile tale ‎vă protejați unii pe alții.
‎Asta trebuie să facem și acum.
‎- Trebuie. ‎- Stai puțin!
‎- Asta e. ‎- Ce anume?
‎Ne protejăm!
‎Mama a zis că nu pățim nimic când fulgeră, ‎căci ‎Jupiter ‎va fi ca o cușcă Faraday.
‎- Dar mama și sora ta nu sunt înăuntru. ‎- Să le dăm și lor una.
‎Nu vom face o cușcă Faraday aici.
‎E o idee bună, dar n-avem timp ‎să construim ceva...
‎Nu trebuie construită.
‎Avem deja una.
‎În garaj.
‎- Transportorul! ‎- Trebuie doar coborât.
‎Ar putea merge?
‎Nu l-am testat la temperatura asta, ‎dar da!
‎Știu că nu rezolvă problema cu zmeul.
‎Dar veți fi în siguranță.
‎Stați puțin! Poate nu e necesar zmeul.
‎Cablul de troliu de la transportor ‎e bun conductor.
‎Coborâm transportorul cu el ‎și împușcăm doi iepuri dintr-un foc.
‎Nu noi suntem iepurii, nu?
‎Legați celălalt capăt al cablului la motor
‎și, când lovește fulgerul, va fi ca un...
‎Cablu de pornire. ‎E o problemă cu planul tău.
‎Sunt mai multe, dar prima e...
‎Care anume?
‎Transportorul e în garajul de pe ‎Jupiter.
‎Știu!
‎Garajul e sub apă.
‎Noroc că soțul meu e din trupele speciale.
‎Ce se va întâmpla când deschidem rampa?
‎În afara faptului că garajul va fi ‎un acvariu toxic?
‎Sigur transportorul nu se va scufunda?
‎Transportorul e ca orice vehicul amfibiu ‎de luptă folosit de soldați.
‎Flotabilitatea contează.
‎Orice e mai ușor decât lichidul dezlocuit ‎va pluti.
‎Gata? Trebuie să sigilăm garajul, ‎ca să nu inundăm restul navei.
‎Bine, vin imediat!
‎Haide, Will!
‎- Totul e pregătit? ‎- Cred că da!
‎Porțile se deschid în trei, doi, unu.
‎Nu sună bine.
‎Nu.
‎- S-au blocat. ‎- Cum?
‎Minunat.
‎Vreau să vă relaxați amândoi, ‎ca să terminăm transfuzia.
‎Jude. Cu ce ai tăiat chestia aia ‎de pe piciorul lui Don?
‎- Cu lampa cu plasmă. ‎- Câte avem?
‎- Tată! ‎- Alga blochează porțile garajului.
‎Vrei să deschizi garajul? E sub apă!
‎N-am timp să-ți explic. ‎Trebuie s-o fac. Ajută-mă!
‎- Se descurcă singuri câteva minute? ‎- Da.
‎Hai să mergem.
‎În sfârșit, suntem singuri.
‎De ce durează atât?
‎Transportorul trebuia s-ajungă deja.
‎36 de minute.
‎Sunt sigură că sunt bine. ‎Îl ajută Will și Judy.
‎- Și tu ne-ai salvat pe noi. ‎- Când?
‎În furtuna cu diamante. ‎Eram blocați și ne-ai salvat.
‎Practic am furat transportorul.
‎Dar ne-ai salvat.
‎Deci talentul meu e să fac pe dos ‎decât mi se zice? Cred că ești mândră.
‎Se întâmplă ceva ‎cu care nu sunt la curent?
‎De când nu discutăm?
‎Ce crezi despre cartea mea?
‎- Poftim? ‎- Cartea mea.
‎Will ne-a dat câte o copie. ‎Toți mi-au spus ce cred. Ai citit-o?
‎Bineînțeles.
‎Ai vreo secțiune preferată?
‎Cred că... era...
‎Faptul că am văzut ‎ce scriitoare bună ai devenit.
‎Mulțumesc.
‎Abia aștept să văd ce scrii ‎despre acest loc.
‎Câteva fapte sunt greșite...
‎dar are o voce puternică.
‎Și-i place coafura mea,
‎ceea ce e drăguț.
‎E plină de revelații.
‎De exemplu, Judy visează ‎să plece de acasă.
‎Cineva pe nume Vijay Dhar nu sărută bine.
‎Iar Don West reiese că e un contrabandist.
‎Orice ar fi, nu te atinge de alge! ‎Sunt toxice.
‎- 29 de minute! ‎- Nu mai ține socoteala timpului.
‎Am pus alarma, ca să ne coordonăm.
‎Continuă!
‎Ce puternică e!
‎Ai pretins tot timpul ‎că ești mai bun ca mine,
‎când, de fapt...
‎semănăm ca două picături de apă.
‎Amândoi, niște străini, ‎respinși de colonie, fără familie.
‎Ne învârtim în jurul familiei Robinson ‎ca doi...
‎Te rog, taci.
‎Ți-ai recăpătat vocea, e un semn bun.
‎Nu semănăm deloc.
‎E o mare diferență între noi.
‎Dacă ne întoarcem la civilizație...
‎eu voi lucra din nou...
‎iar tu mergi direct la pușcărie.
‎Serios?
‎Mă întreb ce ar zice superiorii tăi ‎dacă ar ști...
‎că încercai să furi un ‎Jupiter ‎atunci când ne-am cunoscut.
‎Resolute‎ trebuia reparată,
‎dar în loc să-ți faci treaba...
‎tu voiai să fugi.
‎Poate vor trece asta cu vederea...
‎dar eu sunt o infractoare,
‎iar tu m-ai ajutat să fug.
‎- Era altceva. Nu știam... ‎- Să fim serioși, Don.
‎Ai văzut cum îmi puneam un costum ‎care nu era măsura mea.
‎Poți să te amăgești cât vrei,
‎dar, de fapt, ai știut.
‎Sunt sigură că nu-i lasă pe complici ‎să-și reia munca.
‎Ai noroc că nu pot să mă mișc.
‎Uite cum facem.
‎Dacă ne întoarcem la civilizație, ‎mă aștept să dau de necaz
‎și mă aștept ca tu să mă susții, Don.
‎Mă aștept să spui
‎că sunt cine zic eu.
‎Vreau loialitate, Don.
‎Doar suntem frați de cruce.
‎Cum de nu mi-ai spus prin ce trec ‎mama și Penny?
‎- Îl ajutai pe Don. N-am vrut să te iau. ‎- Dacă știam, puteam să te ajut.
‎Jude!
‎Judy!
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎- Sigur? ‎- Nu mi-a străpuns costumul.
‎Voi doi mergeți sus. Termin eu.
‎Nu. E mai rapid dacă ajutăm.
‎- E periculos. ‎- Nu mă trata ca pe un copil!
‎Te tratez ca pe singurul nostru medic. ‎Dacă pățim ceva, avem nevoie de tine.
‎Pot salva vieți, dar nu și să te ajut?
‎Nu e vorba de încredere, ci de istețime.
‎Plecați!
‎Haide!
‎Hai, Judy.
‎- Repede! Trebuie să plecăm! ‎- Bine.
‎Se descurcă el.
‎Nu, Judy!
‎Tată!
‎Nu, scumpo, urcă! Hai, sus!
‎- N-am terminat, hai! ‎- Hai, Will!
‎- Mamă, Penny. ‎- Will?
‎Am scos transportorul.
‎Bine, vom fi gata!
‎Uite-l!
‎Bravo!
‎- A fost greu să-l scoateți? ‎- Ne-am descurcat.
‎John, când fulgeră, decolezi. Bine?
‎Nu se știe cât rezistă ‎Jupiter ‎la astfel de fulgere.
‎Haide!
‎Haide.
‎Ce s-a întâmplat? De ce s-a oprit?
‎John?
‎S-a terminat cablul.
‎Poftim? Ești sigur?
‎- Da! Ai spus că ajunge. ‎- Trebuia să ajungă!
‎Poate ‎Jupiter ‎și-a schimbat poziția. ‎Sau cablul s-a prins de...
‎N-avem timp să aflăm. ‎Trebuie să urcăm acolo.
‎- Cum? Sunt cel puțin nouă metri. ‎- Da, nouă metri.
‎Nouă metri... Stai!
‎Penny a găsit soluția. ‎Tu ai găsit soluția.
‎- Eu? ‎- Parâmele velelor.
‎Chiar dacă-mi forțezi mie mâna,
‎Robinsonii te vor preda cu prima ocazie.
‎Nu contează ce spun eu sau cui spun.
‎Lasă-i pe ei în grija mea.
‎Trăiesc cu ei de șapte luni.
‎Știu exact ce cred despre tine.
‎Și eu, dar n-am nevoie de toți, ‎ci doar de unul.
‎Dezbină și cucerește. Ăsta e planul?
‎Știi ceva?
‎Nu vei reuși.
‎Nu-ți trebuie o carte să știi asta.
‎În ciuda oricăror conflicte...
‎Hai, mamă.
‎sau diferende...
‎când e cu-adevărat nevoie...
‎familia asta rămâne unită.
‎N-ai decât să mă șantajezi.
‎Până la urmă, nu contează ‎dacă eu te susțin...
‎fiindcă Robinsonii n-o vor face.
‎Mai vedem noi.
‎Ai reușit.
‎Eveniment atmosferic în 90 de secunde.
‎Maureen, vorbește-mi.
‎Ajungem!
‎Cât mai aveți?
‎O să reușim!
‎Ține-te!
‎Penny, trebuie să continui!
‎Încerc.
‎Poți s-o faci. Știu că poți.
‎Will, Judy, puneți-vă centurile.
‎Maureen, păstrăm permanent legătura.
‎Mă auzi?
‎Aproape am ajuns!
‎Rămâi pe recepție. ‎Zi-mi când sunteți în transportor.
‎Am intrat! Mama e după mine.
‎Doamne! Fulgere...
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Electricitatea creează interferențe.
‎- Mă duc să văd ce fac. ‎- Nu! Will, centura.
‎Decolăm imediat după ce fulgeră.
‎- Dar mama și... ‎- Vor fi înăuntru!
‎Ușile... De ce durează atât?
‎Penny, nu ți-am citit cartea.
‎- Știu. ‎- Dar o citesc.
‎E primul lucru pe care-l fac, promit.
‎Vino aici.
‎Te iubesc.
‎- Avem energie! ‎- Țineți-vă!
‎- Adu-le. ‎- Bine.
‎Aproape gata. Cincisprezece...
‎Mamă?
‎- Zece... ‎- Penny? Mă auzi?
‎Cinci...
‎Mamă! Penny! Mă auziți?
‎Hai să vedem ce fac.
‎- Să se ridice rampa! Judy? ‎- Oxigenul e la normal.
‎Trec pe autopilot. Haideți!
‎Mamă! Penny!
‎Așteptați!
‎Hai!
‎- Penny! ‎- Mamă, Penny, vă rog!
‎Maureen?
‎Penny?
‎Penny!
‎Sunteți bine? Ești bine?
‎Acum, insula de pe care am plecat ‎nu pare așa rea.
‎Serios? Îți arde de glume?
‎Unde e Will?
‎Bună!
‎Tată...
‎Voiam doar să spun că...
‎Îmi pare rău, dar am 19 ani ‎și pot face mult mai multe decât mă lași.
‎Știu, dar uite care-i treaba.
‎Să fii adult presupune
‎să știi că, pentru că poți face ceva, ‎nu înseamnă că trebuie să o faci.
‎De exemplu, să pui un catarg pe ‎Jupiter?
‎Hai să mergem sus.
‎Mai aude și altcineva?
‎Ce să audă?
‎Sunetul ăsta. L-am auzit toată ziua.
‎- Will, ai grijă! ‎- Will, dă-te la o parte!
‎Ce caută chestia aia aici?
‎E de când am fost atacați... de DRE.
‎- Ce e DRE? ‎- Al Doilea Robot Extraterestru.
‎Am fost atacați de foarte multe lucruri.
‎A fost...
‎mereu înăuntru.
‎Probabil fusese blocat ‎și a ieșit când am inundat garajul.
‎A fost viu tot timpul?
‎Sau l-a activat ceva?
‎E posibil.
‎Pe metalul din șanț erau încrustate semne.
‎Nu sunt sigură, dar arată ca cele...
‎De pe robot? Și de pe nava lui.
‎Ce înseamnă asta?
‎Că cel care l-a făcut pe el ‎a făcut și locul ăsta.
‎Asta e bine sau rău?
‎Nu-mi mai dau seama.
‎Dacă ne întoarcem jos și analizăm semnele, ‎poate găsim un indiciu...
‎Plecăm cât mai departe de aici.
‎Ai zis că odată ce...
‎Știu! Dar avem probleme ‎mai mari decât robotul.
‎- De exemplu? ‎- De exemplu, câți ca el mai există?
‎Mergem sus și ne pregătim ‎de amplasarea pe orbită.
‎- Cum rămâne...? ‎- Sus, acum!
‎Vin imediat, vreau doar să...
‎Știu.
‎Așa se face de obicei...
‎La lansare, cineva anunță:
‎„Urmează să decolăm, puneți-vă centurile.”
‎Sau: „Dacă vreți să faceți pipi,
‎acum e momentul, ‎fiindcă va dura o vreme...”
‎Ignorați-l, a fost bine.
‎Ție ți-a fost bine! Eu nu mă puteam ține.
‎E ca și cum aș avea aripioare.
‎Bine ai revenit! Te recuperezi.
‎Penny!
‎Apropo, mi-a plăcut.
‎Ai citit-o?
‎Firește. Nu au citit-o toți?
‎Ai vreo secțiune preferată?
‎Era o frază...
‎Am uitat exact cum era, dar...
‎Stai! Mi-am amintit.
‎„Ironia acestei situații este
‎că era să mor încercând s-ajung undeva ‎unde nici n-am vrut să merg.”
‎Fraza asta...
‎m-a impresionat.
‎N-ai vrut să pleci de pe Pământ?
‎Nu mai contează.
‎Firește că contează.
‎Te-ai gândit vreodată să rămâi?
‎De una singură?
‎Mi s-a părut mereu ‎că poți avea grijă de tine.
‎Ai mei nu m-ar fi lăsat...
‎Mi s-a părut și că ești genul ‎care nu cere mereu voie.
‎Oricum, odihnește-te.
‎Pot s-o păstrez?
‎Am citit restul cărților de câte trei ori.
‎Sigur. Mulțumesc că ai citit-o.
‎Cu plăcere.
‎Ți-am adus ceva.
‎Îl am pe al meu.
‎E al mamei.
‎Și de ce mi-l dai mie?
‎A făcut poze simbolurilor ‎pe care le-am văzut în șanț.
‎Mi-am zis că vrei să le vezi.
‎Mulțumesc!
‎Mi-ai tipărit cartea.
‎Asta sigur merită un furt mărunt.
‎Penny?
‎Dacă robotul nu ne poate găsi,
‎o să-l găsesc eu.
‎Bine.
‎Ai idee ce e?
‎Încerc să aflu.
‎Ce se aude?
‎Nu știu.
‎E ceva mare.
‎- Poate fi un meteorit. ‎- Desigur. Și vine direct către noi, nu?
‎Nu.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nimic. Nu e o alarmă,
‎ci o semnătură audio.
‎Orice navă are un gen de amprentă sonică,
‎pentru a fi identificată în spațiu.
‎Și amprenta asta cui aparține?
‎E...
‎E ‎Resolute.
‎- E ‎Resolute! ‎- ‎Resolute!
‎- Ce? ‎- E aproape?
‎Nu foarte aproape, dar putem ajunge acolo.
‎Incredibil!
‎Bine. Hai, cu toții. Hai, Pen!
‎Hai să mergem!
‎- Am pornit! ‎- Haideți!
‎Subtitrarea: George Georgescu