EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tre.
Fyra.
Fem.
Okej. Kommer alla ihåg reglerna?
Är det här en bra idé?
Vad ska vi annars göra?
Okej, har du några åttor?
Finns i sjön.
Det är din tur.
Har du några treor?
Finns i sjön.
Okej. Har du några...
Resolute gjorde 23 rutinresor. Vad hände med vår?
Inte lönt att spekulera.
Startar motorerna, klart.
På med hjälmarna.
Når gränsytan om 30 sekunder.
Okej. Det är fortfarande min tur.
Har du några nior?
Allvarligt, Penny?
Vad är det?
Såg du mina kort?
Du räknar kort.
- Varför gör inte alla det? - Kan jag få min nia?
Musiken stängs av. Atmosfäriska störningar pågår.
Djupa andetag. Vi har övat på det här.
Datorn hjälper oss att landa. Det är vad den är till för.
Djupa andetag.
Kollision. Landningsbana ur kurs.
- Mamma! - Ta min hand.
- Okej. - Håll i mig!
Ingångsvinkel överskrider parametern. Korrigerar.
- 1 200 meter. - Det är okej.
900 meter.
Ingångsvinkeln överskrider parametern.
- Ta handen. - 600 meter.
Ta min hand.
300 meter. Inta kraschposition.
Ljud av.
Judy är okej.
Penny är okej.
Will? Gick det bra?
Jag är okej.
Landningsytan är instabil.
Evakuera.
- Förnödenheter. - Visst.
Maureen?
- Det är benet. - Mamma?
Ingen fara. Det sitter fast.
Jag fixar det. Gå och hämta grejerna.
Will, följ med.
- Håll dig nära. - Jag kommer.
Fort, till luckan där uppe. Kom igen.
In här. Okej.
- Den sitter fast! Klättra upp, Will. - Okej.
- Judy! - Jag är uppe!
Det är för smalt.
Vi tar bakvägen.
Gå ingenstans. Vi kommer.
Är det Jupiter-kapslar?
- Åtminstone åtta. - Vi är inte de enda som klarade oss.
- Var är vi? - Här, sätt dig.
Tur att jag råkade vara här.
Vilken tur.
Nej!
Vem är min hemliga tomte?
TILL: PAPPA FRÅN: JUDY
Min mammas kakor?
Farmor var inte här och bakade i år, så jag försökte.
Hon gav aldrig mig receptet.
Jag är väl speciell.
Var håller du hus nuförtiden?
Det är ju hemligt.
Var du än är, så är det natt,
vilket utesluter Europa.
Afrika, Mellanöstern,
Asien, Australien...
Är det vår häck?
Va?
Ni är för smarta.
Pappa!
Jag har saknat dig.
- Du är hemma. - Herregud!
Släpp in mig.
- Usch. - Äckligt. Skaffa ett rum.
Vad har du med till mig?
Vet du hur svårt det var att komma hit?
Hallå?
Vadå?
När?
Astronomer på Objekt-nära-jorden-stationen
har upptäckt ett okänt rymdobjekt på väg hit.
JULSTJÄRNA?
NASA-forskare jobbar dygnet runt
för att spåra omloppsbanan och bedöma kollisionsrisken.
Jag ser.
En briefing är planerad...
Jag ska ta en titt, mamma.
Det är brutet.
Vad synd.
Hade du tid att ta den? Vem tänkte du ringa?
Jag tog ett paket. Enligt order.
Det kunde ha varit värre.
Hur då?
Nej, mamma!
Vad gör du? Vi har inte testat atmosfären.
Det har du redan gjort. Titta.
I giftig luft hade du varit död.
Inget dåligt tröstpris. Första friska luften på flera månader.
Mayday. Det här är Jupiter 2. Hör någon mig? Kom.
Jag borde ha läst det finstilta innan jag åkte upp i rymden.
Nu tar vi reda på var vi är.
Vi evakuerade Resolute halvvägs mellan hemma och...
Säg jorden. Det är inte ert hem längre.
Jorden och kolonin.
Den här planeten är olik alla andra vi kartlagt.
Var vi än är... Det är en Guldlocksplanet.
Den liknar jorden. Atmosfär, lufttryck, gravitation...
Ingen brist på vatten. Det är...
Oddsen för det är...
- Det är som en lotterivinst. - Att inte dö i en bilolycka är en vinst.
Tills man minns bilolyckan.
- Vi är vilse. - Jaså?
Jag hittar inga andra Jupiter-kapslar.
Resolute skickar väl ett räddningsteam?
De följer säkert nödrutinerna.
Var gör det ont?
- Här. - Det är från kraschbältet. Det är normalt.
- För dig. Inte för honom. - Han menade inget med det.
Han glömde att vi inte lyder honom.
Det är okej.
Du klarar dig. Andas in.
Håll andan.
Ett till kraschat skepp?
- Du gör mig besviken. Se på färgen. - Det är lysande vitt.
- Raketbränsle skulle ha en röd ton. - Ja.
En ledtråd. Det är ingen kemifråga, utan en geologifråga.
När vattnet fryser kommer Jupiter att sitta fast i 15 meter is.
- Hur lång tid har vi på oss? - En stund.
- Hur länge är det? - Det beror på.
På skrovtermodynamiken, salthalten,
vattnets position. Flera faktorer. Spelar det nån roll?
Inte vet jag. Du har säkert gjort beräkningar.
- Vi borde prata om det ensamma. - Kan vi få höra?
Om sex timmar går solen ner.
Temperaturen lär gå ner till -50 C, och då dör våra kraftceller...
Och vi också.
- Ditt ben hindrar oss från att gå. - Jag tänker ut nåt.
- Men om du inte kan det? - Då lämnar ni mig.
Ni tar er ner för glaciären. Det är varmare där.
- Nej, mamma! - Det finns ett annat sätt.
Vi hämtar litiumjonbatteriet och laddar dräkterna.
Din dräkt är trasig.
Du når inte luftslussen, du dör snart därinne.
Den trasiga luckan.
Det är närmare.
- Det går fort, bara in och ut. - Nej.
- Han är den enda som får plats. - Nej. Absolut inte.
- Han övade, klarade testerna. - Man kan inte öva på det här.
Jo. Och han gjorde det.
- Följ med mig. - John?
- Följ med mig. - John!
Okej. Hör på.
Du måste ta dig in samma väg som du kom ut.
Förnödenheterna finns där. Det är lätt.
Okej? Ta av jackan.
Okej. Du, vännen.
Det är precis som EVA-tankträningen där hemma. Okej?
Jag hämtar dräkten.
Såja. Nu tar vi på den.
- Jag fixar det. - Judy!
Judy, kom tillbaka. Genast.
Du kommer inte genom luckan.
Luckan är inte enda vägen in, pappa.
Förnödenheterna är för långt bort från luftslussen.
Det är för riskabelt.
Ditt jobb går ut på att ta risker, pappa.
Nej, jag tar order. Och jag ger dig en just nu.
Jag är redan inne.
Hör på. Hon klarar det.
Hon klarar sig alltid. Det är faktiskt rätt irriterande.
Skottet har fastnat. Jag kommer inte in.
Det avgör saken. Kom tillbaka.
Jag klarar det.
Jäklar.
Raring, jag vet inte när vattnet fryser.
Jag är okej.
Judy?
Varför ser vi dig inte än?
- Judy? - Jag tog ett Chariot-batteri.
Är du nere i garaget?
Ut därifrån, genast!
Ja, bra idé.
Skynda på, Judy.
Fortare. Sätt fart.
Skynda dig!
Kom igen, Judy.
Släpp batteriet.
Ta min hand.
Fasen!
Jag kan inte röra mig! Ta loss mig!
Ta loss mig!
Okej. Vi ska fixa det här.
Andas lugnt.
- Hämta datorn, Penny. - Okej.
Det ordnar sig.
Dräkten håller dig varm.
- Du har minst fem timmars syre. - Okej.
Prata inte mer än du måste.
Du är i värre form än du ser ut att vara.
Är det en komplimang?
- Du måste vila. - Jag måste hjälpa min lilla flicka.
Det ska vi.
Du gör inget mer förrän jag säger till dig.
Maureen.
- Är hon okej? - Pappa?
Det är ingen fara. Hon vilar bara.
Det är ingen fara.
Judy, jag vill bara säga...
Snälla, prata inte med mig.
Du är nästan här, va?
Ja, jag är på väg.
Vad är det?
- Den vita elden. Jag kom på vad det är. - Jag har inte tid med det här.
När vi kraschade måste vi ha skrapat upp en åder av det.
Av vadå?
Magnesium.
Magnesium blir hett när det brinner. Vet du vad som gör det hetare?
Is.
Jag måste hämta nåt, Judy.
Ska du gå?
Det hjälper dig att komma ut. Jag kommer snart igen.
- Du får hålla ställningarna i fortet. - Det är ett tält, men...
Du klarar det. Anropa mig om nåt går fel.
Kommer du?
Jag?
Ja, det är din idé. Jag vet inte vad jag letar efter.
Kom igen.
Vi ses sen.
2-ÅRSJUBILEUM JULSTJÄRNEKRASCHEN
Får jag den här? Tack.
Det ser väldigt dyrt ut.
Det är barnvaktspengar. Det är som att få betalt för att studera.
Vi gör ju inte Hemliga tomten, men jag vill ge pappa nåt,
ifall han dyker upp.
Han har gjort det förr.
Jag vill inte att du ska bli besviken igen.
Det är bra att jag är hårdhudad.
Du borde inte behöva vara det.
Han har varit mitt i det värsta i två år.
Han har gjort uppoffringar. Det borde vi också göra.
- Okej. - Jag vill köpa den här.
Jag betalar med kortet.
För poängens skull. Du kan betala sen.
Visst.
Går det bra att lämna tillbaka den?
Så länge man inte har haft den på sig.
Det ska vi inte.
Mamma, jag ska leta upp en julklapp till Judy.
Hon bad mig donera till välgörenhet, men hon luras bara.
Hur är det med mamma?
Du skulle ju inte prata.
Det skulle passa dig, va?
Allvarligt, hur mår hon?
Hon är fortfarande avsvimmad.
Andning och hjärtfrekvens är normal.
Fortsätt prata.
Jag trodde aldrig att du skulle säga det.
Du måste ha böcker på telefonen.
Har du nåt bra?
Jag har faktiskt några av de bästa böckerna som nånsin skrivits.
Alla Dickens verk, alla Shakespeares verk...
Har du nåt... lättsmält?
I den nya världen behöver vi väl inget sånt?
"Vi ska etablera en koloni och utvidga mänskliga erfarenheter."
Det sägs att alla borde läsa Moby Dick innan de dör.
- Säg inte så. - Har du den?
Så klart.
Var den bra?
Jag vet inte.
Jag har inte kommit till M än.
Fortsätt.
"Kalla mig Ismael."
Okej, "Ismael", om du insisterar.
Okej, först och främst, så var inte det kul.
Och för det andra ska du spara på syret. Så var tyst.
"Kalla mig Ismael."
För några år sedan, oviktigt exakt hur länge..."
Följ mig. Jag vet inte hur stabil glaciären är.
- Jag vill inte falla ner i en spricka. - Kan det hända?
Bara följ mig.
Så...
Vad håller du på med nuförtiden?
Förutom magnesium.
Jag håller inte på med det. Jag testade att komma in på geologiprogrammet.
Det är så de gör.
Är man bra på nåt ser de till att man gör det.
Du gillade ju baseboll.
Ja.
Jag gjorde det förr.
Modeller? Är det nån som fortfarande bygger modeller?
Jag gillar att läsa.
Jag har bara läst manualer de senaste åren.
Jäklar.
Ja. Det är mycket magnesium.
Nåja...
Ska vi hämta lite som inte brinner? Kom.
"Insvepta i sina luggslitna rockar och med huvudena
- i ylle..." - Penny!
Vad är det? Mamma! Försiktigt.
- Var är Will? - Han och pappa hämtar magnesium.
Va?
Vems idé var det?
Wills.
Vad letar vi efter?
Det där grå.
Så ser det ut innan det börjar brinna.
Jag gör väl inte så att vi exploderar?
Bara om du gör en gnista.
Okej.
- Hur länge har vi varit borta? - Judy har tid kvar.
Hör du. Det hände.
Det hände för att jag tvekade.
Du gick igenom mycket för det här uppdraget.
Du förtjänade platsen precis som alla andra.
Jag känner mig inte som alla andra.
Vi har tillräckligt för att få ut henne. Vi sticker innan det smäller.
Will!
Will, hör du mig? Will!
Mamma? Hallå.
Det är värre, eller hur?
Mitt ben verkar sitta i ett skruvstäd.
Vi ska nog ta en titt.
- "Vi"? - Känns huden hård eller mjuk?
Benet är hårt som sten.
Mamma, jag tror att du har kompartmentsyndrom.
Ödemet ökar trycket i benet. Vi måste lätta på det.
Penny måste göra ett litet ingrepp.
Nej.
- Jag vägleder henne. - Du bestämmer.
Det finns en kombospruta i lådan.
Den är blå och vit. Hon somnar av den.
Okej? Ja.
- Är hon sövd? - Ja.
- Vi ska göra en fyrkompartmentfasciotomi. - Hur svårt är det?
- Jag har hört att det är lätt. - Du har hört det?
Har du aldrig gjort det?
Ta fram skalpellen och sterila dukar.
Okej. Ja, det blir bra.
Okej.
Underbenet består av fyra muskelgrupper som omges av fascia.
Av vadå?
Det där vita som man ser när man äter kött.
Det är fascia. Det röda är muskler.
Okej.
Det är precis som kött.
Jag gillar kött.
Det är inte mamma, det är kött.
Ja.
Hitta benet som sticker ut under knäskålen.
Flytta två fingrar ner på varje sida
- och skär hela vägen ner. - Okej.
Hur långt ner?
Ända ner till hennes ankel.
Du måste skära djupt.
Tills du ser muskeln. Skär tills du ser köttet.
Det är bara kött. En riktigt saftig köttbit.
Jag är klar! Jag gjorde det!
Bra. Nu ska du göra det tre gånger till.
Pappa, kom in.
Pappa!
Hör du mig, Will?
Ja, jag är här.
Är du skadad?
Nej.
Tack gode Gud.
Kan du ta dig upp igen?
Nej. Jag tror inte det.
Var är du? Vad ser du?
Är du i säkerhet?
Det är vegetation överallt.
Det måste finnas nåt som äter vegetationen
och saker som äter de där sakerna.
Okej. Rör inget.
Kom ner hit snart. Okej?
Så klart. Men jag...
Det tar lite tid.
Din syster har inte den tiden.
Vänta.
Vänta, går du?
Jag måste hjälpa Judy först.
Sen vänder jag och kommer tillbaka hit igen.
Jag kommer snart, jag lovar.
Du klarar dig.
Will?
Hör du? Du klarar dig.
Gå och rädda henne.
Det måste du.
Jag klarar mig.
Tänk att de byggde det på riktigt.
- En dag kommer vi att vara ombord. - Du kommer att vara det.
Testresultaten är inte klara. Vänta till dess.
Jag tvekade. Och...
Mannen som skötte testet grimaserade när jag kom ut ur tanken.
Han grimaserade åt mig också.
Det är deras jobb. Att grimasera.
Om jag inte klarade det, då...
Då måste jag stanna kvar.
Vi måste klargöra nåt.
Se på mig.
Det finns en regel ristad i sten. Och den bryter man aldrig.
Familjen Robinson håller ihop.
ORIENTERINGSMANUAL
Vad gör du?
Jag lånar dina manualer när du får dem.
Nu kör vi.
- Ska jag måla? - Snygga till ändarna med den här.
Snygga till ändarna.
När du var liten älskade jag att se på dig när du sov.
Du borde inte röra på dig.
Utmärkt jobb.
Nej, Judy gjorde det svåra. Studier och prov.
Ni är det enda som betyder nåt. Ni tre.
Det var därför vi flyttade.
Jag ville hitta ett värdigt hem åt er.
Vi kommer att klara oss.
Så klart.
Alla problem går att lösa.
OKÄND: Redo att byta.
GRUPPANSÖKAN TILL 24:E KOLONISTGRUPPEN ANSÖKAN AVSLAGEN
OKÄND: Ångrar du dig?
LADDAR UPP FIL
UPPLADDNING KLAR
Fil levererad till: OKÄND
OKÄND: Trevlig resa.
GODKÄND 24:E KOLONISTGRUPPEN
Hej, Will.
Säg åt dina systrar att vi ska ut och äta mexikanskt.
Jag hörde att koloni-tortillas har en konstig eftersmak
på grund av hybridmajsen.
Ja.
Vi firar.
Det här är Will Robinson från Jupiter 2.Kom.
Anropar överlevande. Kom in.
Är det nån som hör?
Hallå? Är det nån där?
Det är inte en Jupiter-kapsel.
Det här är Will Robinson i 24:e kolonistgruppen.
Jag spelar in det här för det verkar som om
jag är den första människan som har bevis på främmande intelligens.
Den verkar ha kraschat samtidigt som vi.
Varför? Jag vet inte varför.
Jag vet inte ens varför vi kraschade.
Skeppet verkar svårt skadat
och ur funktion.
Inga spår av några... passagerare.
Hallå? Är det nån där?
Jäklar. Hur kan du se mig?
Nej!
Jag är tillbaka, Judy. Jag ska få loss dig.
- Var är Will? - Jag hämtar honom sen.
Vad hände?
Vi kom ifrån varann. Han är oskadd.
- Du lämnade honom där? - Jag kan bara rädda ett barn i taget.
Backa undan.
Hur mycket luft har hon kvar, Penny?
Sextioåtta minuter.
Judy. Blunda.
Fortsätt blunda.
Det fungerar. Tack gode Gud.
Det var Wills idé.
Ja. Jag vet.
Han tycker inte att han förtjänar att vara här.
Jag ska diskutera det med honom när vi ses igen.
När tror du att det blir?
USA: s MARINKÅR
Tack.
Hej.
Det är inte så lätt att få tag i dig nuförtiden.
Det är så de vill ha det.
Med allt som pågår.
Ja.
- Hur mår barnen? - Alla mår bra.
Saknar de mig?
Jag vet inte.
Varför ringer du?
Jag har goda nyheter.
Vi har blivit antagna till 24:e kolonistgruppen.
Ja.
Hur ser tidsschemat ut?
En månad.
Barnen var så duktiga. Du borde vara stolt över dem.
Det är jag. Så klart.
Jag skickade dig papper
som du ska skriva under och skicka tillbaka.
Begär du skilsmässa?
Nej. Jag...
VÅRDNAD OM BARN
Det behövs inte längre.
Jag behöver din tillåtelse, så att de kan åka.
Vill du ta barnen ifrån mig?
- Du har redan lämnat oss. - Inte för alltid.
Efter allt som hänt,
har du nu chansen att göra det som är bäst för dem.
Bara...
...skriv under pappren.
Det här handlar inte om oss.
Pappa.
Pappa, det är Will.
Hör du mig?
Jag är i stor fara här.
Förmodligen inte lika stor fara som innan, men ändå i fara.
Det där ljudet, jag har hört det förut.
Det kommer från ditt skepp, eller hur?
Vem vet om du ens förstår mig.
Du har inte heller sett nåt sånt tidigare.
Jag heter Will Robinson.
Vänta...
...vad händer med dina ljus?
Du är döende.
Eller hur?
Det fungerar, raring. Håll ut.
Herregud.
Det känns bra.
Det är som om mina händer har sovit i en månad.
Känseln kommer tillbaka.
- Magnesium. - Magnesium.
- Okej. - Fackla.
Blunda!
Okej.
Det regnar.
Det regnar, pappa.
Åh, nej!
Fortare! Det fylls upp.
Det regnar inte, eller hur?
Jo. Det gör det.
Mamma, temperaturen sjunker!
Hämta magnesiumet.
Jäklar!
Jäklar.
Vi ska få loss dig.
Hon är stark. Hon har mer tid.
Gräv!
Kom igen! Gräv!
Vi kommer!
Pappa, kom in.
Pappa, det brinner och... Jag kommer inte härifrån.
Pappa, kom in.
INGEN SIGNAL
Det är ingen mening med att du också dör.
Tack.
Will!
Det är inte hans fel! Han kommer att...
Prata inte!
Pappa!
Vi är här.
Jag är här, raring.
Vi är här.
Lugn. Vi är här.
Vi är här.
Vad är det?
Det är ingen fara.
- Will? - Ingen fara.
Han är... han är med mig.
Fara, Will Robinson.
Kan du hjälpa henne?
Snälla?
Jag har dig.
- Såja. - Judy!
- Jag har dig. - Judy!
Andas!
Andas, raring!
Mamma!
- Såja. Jag har dig. - Mamma.
- Såja, raring. - Kan du göra så att vi inte fryser?
TOLV TIMMAR TIDIGARE
Alla Resolute-kolonister, gå till era Jupiter-kapslar.
Tack för att ni håller er lugna.
Det är en tillfällig evakuering.
De reparerar säkert skadan snart.
Det är väl att överreagera?
Ju fortare vi lagar sprickan,
desto fortare kan vi fortsätta klaga på vår dåliga lön.
Vi får en förmögenhet.
Det var innan vi fick chansen att sugas ut i rymden.
Kör.
Ner! Den kommer, den dödar alla!
"Den"?
Nåt slog hål i skrovet!
Herregud.
Jag hjälper dig.
- Tack. - Här. Ta av jackan.
Kan du gå?
- Nej, jag kan inte gå. - Jag är ledsen.
Vänta. Vad gör du?
- Jag är ledsen. - Va? Vad gör du?
Du kan inte lämna mig här! Kom tillbaka!
Vi måste ut ur skeppet.
Jupiter-kapslarna är till för familjer.
Vill du gifta dig med mig?
Kom igen.
Hej.
- Fixar ni den? - Ja. Är den din?
Den är fixad och klar.
SÄKERHETSLÅS PÅ
ÅTKOMST BEVILJAD
Ser du?
Så där.
Alla Resolute-kolonister, gå till era Jupiter-kapslar.
LUFTSLUSS
Det finns alltid plats för mekaniker.
Toppen.
Och din familj?
De kommer inte.
Ledsen, miss...
Doktor.
Doktor Smith.
Undertexter: Annika Vasiliadou