EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Alle metaller er under karantene.
Det betyr ringer, nagler,
brillene deres, selv om de bare har litt metall.
Alt metall. Ingen unntak.
Alt skal i bagen...
De lar ikke Jupitere lande.
Alle hentes med zipline.
Best å være på den sikre siden.
Jeg er ikke sikker på noe.
Disse greiene opp i...
Ja. Skjønner.
Som om planeten angriper maskiner.
Som mekaniker tar jeg det personlig.
Følg dekontamineringsprosedyre nivå tre.
Kan jeg åpne øynene?
Dekontaminering fullført.
Jeg ba om det.
Deilige, deilige resirkulerte luft.
-Kneet mitt! -Går det bra?
Hva skjedde? Går det bra?
Ok, forsiktig.
Jeg vet ikke. Det skjedde bare.
Du, West?
Ikke ansiktet.
Jeg har ikke røkt en kubaner på nesten et år.
Driver du fortsatt med det?
Vel, Andre, det er ikke akkurat kontanter som gjelder i disse dager.
Hva har du?
Det er en gammel fraktur i patella.
Jeg ble skadet for ti år siden. Det er fire skruer der.
Merkelig.
Jeg ser ingen skruer på bildene.
Umulig.
Se igjen.
Jeg sier det.
Det som var der før, er borte nå.
Hva skjer med gulvet?
Jeg tror det er hull i det.
-Hva foregår? -Stopp!
HellStrike kompromittert.
Evakuer området umiddelbart.
HellStrike kompromittert.
Hold avstand. Dørene lukkes.
Hva pokker er det som skjer?
Hvis det er karantene på alle Chariotene,
betyr det at vi skal gå gjennom ørkenen?
Er det et problem?
Nei, jeg mener...
Nei, det går bra.
Will, ser jeg ut som typen som ville slept meg av gårde 10 mil til fots?
Sendt fra basen.
Hallo, Mr. Adler.
Hei.
Denne er din.
-Hallo. -Takk.
Hun er nydelig.
Akkurat som hos bestemor.
Du lot meg aldri få egen hest, fordi jeg var for liten.
Nå har du ikke bare egen hest,
men en robot.
Skal vi dra og finne ham?
Kommer du helt ned hit uten å si hallo?
John,
Judy fortalte hva som skjedde,
men du blir bandasjert nå, ikke sant?
Det blir bra snart.
Ok, vel, du har en god lege.
-Hei, pappa. - Hallo, der.
Hvor er dere nå?
Hvis dere skal hente roboten, vil jeg være med.
Nei. Du skal ingen steder unntatt Resolute.
Vi har det bra, og vi er ikke alene.
Adler er her med oss.
Hei, John.
Det er Ben.
Jeg har bodd her i syv måneder.
Jeg har sett alt her nede.
Jeg tar ikke med din familie steder jeg ikke ville tatt med min egen.
Du, Will.
Ta vare på moren din. Pass på så hun ikke gjør noe vilt.
Sier mannen med et hull i siden.
Godt poeng.
Glad i deg.
Første gang?
Nei. Det er bare en stund siden.
Hvor lenge er en stund?
Førti år, kanskje.
Jeg tuller.
Som du kan tenke deg, har jeg liksom
vært innestengt.
Da slipper vi deg fri.
Vi har ikke mye dagslys igjen.
Vi burde dra mens vi kan.
Kom igjen.
Du kan slutte å se.
Den eneste veien ut er gjennom dødens gang.
Dette er ikke en tilfeldig planet uten utstyr.
Dette er Resolute.
Vi har alt det utstyret du kan tenke deg
og de beste ingeniørene jorden har å tilby,
så nå jobber de antagelig med å få oss ut herfra.
Vi lurer bare på hvordan de skal få til det, det er bare det.
Det er ikke noe "vi."
Vi er kanskje her samtidig, men vi er ikke venner.
Etter alt vi har vært igjennom,
er du praktisk talt niesen min.
Det er så ekkelt.
Dette er kaptein Kamal.
Hvordan går det med dere?
Det går bra, Ma'am.
Ja, men det kunne vært bedre...
Ma'am.
En etsende forurensning
har kommet seg opp hit fra planeten og infisert skipet.
Forskerne jobber med å stoppe det før det sprer seg.
I mellomtiden har vi folk som skjærer seg igjennom til dere.
De lager en evakueringsrute gjennom luftekanalene.
Vi håper å få dere ut snart.
Så gå tilbake til klasserommet
og vent. De møter dere der.
Ser du?
Jeg sa det. De ordner opp.
Det er ikke annet å gjøre enn å vente.
Mamma pleide å si,
"Å vente på å bli reddet er bare
å planlegge begravelsen."
Høres ut som en herlig dame.
Poenget er at alle starter med gode intensjoner, men...
man slutter ikke alltid med dem.
A-B-C
for cigars. Ja.
Kom igjen.
Flere filtre.
Alle skipsarbeidere, rapportér til dekk B.
Hvorfor stopper vi?
Det er som en ørken på jorden...
Når solen går ned, slår man leir.
Starter igjen om morgenen.
Men vi vet hvor roboten er nå.
Drar han, vet vi ikke hvor vi skal lete.
Jeg vil også finne ham, men moren din har rett. Sikkerheten først.
Will, tar du hestene?
Greit.
-Har du dem? -Ja.
For et år siden ville han ha vært den første som ville stoppe,
og nå er han...
De er sånn.
Siden Resolute ble sendt ut,
har jeg sett sønnene mine én uke hver tredje måned.
De er helt annerledes hver gang jeg ser dem.
Jeg hadde problemer med å bytte skole da jeg var liten.
Vi ber dem om å bytte verdener.
Med det vi vet nå, ville du gjort det igjen?
-Forlatt jorden? -Ja.
Det ville jeg.
Virkelig? Hvorfor det?
Fordi vi er bedre nå enn før vi rotet oss bort.
Will, snakker du om faren din og meg?
Alle.
Judy, Penny.
Selv Don.
Klar for aktivering.
Hadde vi ikke forlatt jorden, ville jeg aldri møtt roboten.
Da hadde jeg fortsatt vært redd, sånn som jeg pleide å være.
Will, roboten gjorde deg ikke modig.
Du gjorde det helt selv.
Hvordan da?
Ved å bli eldre.
Men det var ikke bare oss.
Roboten endret seg også.
Hadde ikke vi krasjet på den planeten og møtt ham først...
Hvem vet hva som hadde skjedd med oss.
Så kanskje det er bra at vi er her.
Vi burde ikke være her.
Hadde ikke foreldrene våre tvunget oss på skolen, ville det ikke skjedd.
Det hadde jo fortsatt skjedd, bare ikke med oss.
Hva gjør du?
Hvis noen kommer for å hente oss, bør vi kunne høre dem.
-Tar tid. Det er et stort skip. -Vent litt.
Stille.
Lyder.
De er i nærheten.
Broen, går inn i Tunnel H, krysning 6-2.
Sånn ja, akkurat der.
Sjef.
Sprekker her også.
Kom dere ut. Forsegle den bak dere.
Angela, vet vi hva dette er ennå?
En slags selvforsterkende subatomisk oksiderende katalysator.
Påføring av en motgift som ammonium gir noe fremgang,
men vi ikke kan produsere det fort nok til å stoppe spredning.
Er det en annen vei inn til klasserommet?
Vi kan prøve.
Hvis viruset hopper til oksygensystemet på Resolute, mister vi livsstøtte.
Mister vi livsstøtte, mister vi skipet.
Vi må forberede oss på verst tenkelig scenario.
Lyden stoppet.
Noe må har skjedd.
Hør her, faren min kjenner disse folkene.
Han har spist middag med kaptein Kamal, så...
-Hvis hun vet jeg er her... -Faren din...
Hans kode gir tilgang til nødkanalene på Resolute.
-Ja. -Så vi kan høre, finne ut hva som skjer.
Det passer seg ikke.
Jeg er enig.
Men...
det ville ha vært for en god sak.
Bare denne ene gangen...
Vi må bare stole på ledelsen.
Hvor er foreldrene dine, Vijay?
På planeten, og jobber med håndtering av ressursene.
Penny, er det andre Robinsons om bord?
Nei.
Det som er trist her...
er at det ikke er noen om bord som bryr seg om noen av oss.
Lukter som pensjonisttilværelse.
Det var to til!
Tolv usette alarmer.
Pokker.
-Hvor faen har du vært? -Hva skjer?
Husker du rusten fra planeten som de passet på å ikke få om bord?
La meg gjette, de overså noe.
Vi har isolert området, men det er for hissig...
Så dere skal amputere en del av Resolute?
Bare som en siste utvei.
Hvor mange utveier har vi igjen?
Ikke mange. Under gulvet er det inntaksventiler
for oksygenanlegget. Når forurensingen når dit...
Da er alt over.
Dere har hellet med dere. Don West, eneste ombord med A-1-klarering.
Don, én ting til.
Det er folk innenfor sprengningssonen.
Når kommer de ut?
De er innestengt.
-Vi forsøker å nå dem, men... -Men...
Dere skal bare gi dem opp.
Beklager. Hvis du var her tidligere,
kunne vi ha funnet en annen måte.
Vet vi i det minste hvem de er?
Ja. Det er fire stykker.
En lærer, en lege, kolonirepresentantens sønn
og en venn av ham, ei jente.
Penny?
Hva sa de?
De snakker om forberedelser til noe de kaller strukturendring.
Hva er det?
Uansett hva det er, krever det eksplosiver.
Når en kroppsdel er infisert,
hva gjør kirurgen for å redde resten av kroppen?
De sprenger oss ut i rommet fordi vi er koblet til gangen.
Nå roer vi oss ned.
Jeg er sikker på at de fortsatt prøver å få oss ut først.
Men er det noen der som faktisk kunne klare det?
Penny...
Hva hadde moren din gjort?
Hva vet vel jeg? Hun er geniet, jeg er bare datteren.
Du er kanskje ikke den beste Robinson, men du er den eneste Robinson vi har.
Du kan klare dette.
Du har det i blodet.
Tenk som mamma.
Hun ville ha...
...sett på situasjonen fra en ny vinkel.
-Jeg har faktisk hørt henne si det. -Jasså? Ok.
Hun ville ha...
...tatt et skritt tilbake og sagt noe sånt som...
...noe som jeg ikke...
Penny. Er du der? Det er Don.
Gudskjelov!
Vit at jeg jobber med saka.
Har du vært her oppe hele tiden?
-Muligens. -Sjekket du ikke hvor jeg var?
-En mindreårig alene på et romskip. -Jeg respekterer deg?
Don, dette er alvor.
Du må være ærlig.
-Vil de til ofre oss for å redde skipet? -Hvis de må, så ja.
Men jeg er på vei for å snakke med ledelsen nå,
så du må gi meg noe. Hva har dere der inne?
Hva er i rommet?
Pulter, stoler, mikroskop, skoleutstyr.
Stoler og pulter hjelper ikke. Hva mer?
En kasse med forskningsprøver.
Vent! Er den på hjul med to oransje striper nederst,
-ca. en meter høy? -Ja.
Da må dere tømme kassen.
Hvorfor det?
Kan dere komme dere oppi den, kan jeg redde dere.
Jeg går inn. Kryss fingrene.
Alt personell null-to-fire-ni...
Unnskyld. Kaptein?
Kom hit.
Jeg har en idé.
Kom deg tilbake til posten din.
Jeg kan få ut dem som sitter fast.
Et team prøver å komme seg inn. Det tar lang tid, men de har en sjanse.
En veldig liten sjanse.
-Alle her vet det. Vi kaster bort tiden. -Hva er din plan?
Prøvekassen i klasserommet?
A-B-996-serien? Lufttett og temperaturkontrollert.
-Og? -Hvis de er inni, kan de hentes.
-Hentes? -I en Jupiter, når kassen svever i rommet.
-De er ikke utformet for vakuum i rommet. -Nei, men de tåler det.
Hvordan vet du det?
Jeg vet det bare.
Beklager, men jeg kan ikke med god samvittighet sende ut en Jupiter
uten noe som helst bevis for at det vil gå.
Hvor er samvittigheten din, da? Jeg ser den ikke.
Forlat broen min.
Ok, hør her.
Jeg vet at det går...
fordi jeg brukte kassene til å frakte trettiseks Kobe-biffer til kolonien.
Jeg gjorde det tre-fire ganger.
Ok, sju, men det er ikke poenget.
Poenget er at de biffene klarte seg.
Kobe-biffer?
Som smør i munnen.
Så, du er...
Ja! Jeg er smugler.
Sånn. Jeg sa det. Jeg er smugler.
Kaptein, det vil gå. Tro meg.
Du kan ta en Jupiter, men hvis korrosjonen når dekket...
Slapp av. De vil være ute da.
Ok, Penny, det ordner seg!
Kassen må ha fremdrift for å styre seg bort fra vraket
når det eksploderer.
Det er et annet problem.
Hva slags problem?
Bare tre av oss får plass i kassen.
Den tiden dere var her nede, tenkte dere noen gang at dette var alt?
Alpha Centauri er utenfor rekkevidde, og dette må kanskje bli hjemmet vårt?
Det var noe vi snakket om.
Folk er faktisk veldig sterke. De første månedene er de litt utenfor.
Rundt hvert hjørne var det en ny livsform, en ny utfordring.
Så innså de et år senere at alle bare levde.
Vi satte opp gjerder for å beskytte oss mot det...
...ukjente, så på en måte er det vel som hjemme.
Du, mamma?
Hva er det, vennen?
Hestene.
Noe gjør dem nervøse.
Jeg tror det er et slags dyr.
Adler, vet du hva de der er?
Forskerne sier de er åtseletere.
Stolpene holder dem unna.
Sikkerhetsgjerde deaktivert.
Rørte du noe?
-Nei. Will? -Nei. Ingenting.
Sikkerhetsgjerde aktivert.
Ok. Det er ok.
Sikkerhetsgjerde deaktivert.
Noe er galt.
Noe må forstyrre signalet.
Sikkerhetsgjerde aktivert.
Mamma.
Hold deg i ro, vennen.
-Mamma. -De lærer. De vet når stolpene er av.
Mamma. Hva gjør vi nå?
Hvis det skjer igjen, løper du.
Løp! Løp!
Det er ham.
Jeg visste jeg ville finne deg.
Hva skjedde med deg?
Hvordan endte du her?
Vi vet ikke helt hvordan vi endte her.
Du vil ikke tro alt som har skjedd.
Det er så mye jeg vil fortelle deg.
Mamma, jeg tror han vil vise oss noe.
Kan vi gå?
Ja.
En del av meg trodde ikke på historiene.
Det er forskjellen mellom Will og resten av oss.
Han slutter aldri å tro.
Kan jeg be deg om en tjeneste?
Jeg vil ikke trenge meg på.
Selvfølgelig. Hva er det?
Familien min må få lese dette.
Jeg vil at de skal vite at til syvende og sist...
var det min plikt å beskytte barna.
Tilbyr du deg å bli igjen?
Det er bare plass til tre.
Vær så snill.
Ikke si noe.
Dette er vanskelig nok som det er.
Vent litt.
Hvis noen ikke skal dra...
-...så blir det meg. -Virkelig?
Dette er noe jeg må gjøre.
Det blir et nytt navn i Heltenes hall.
Kan vi snakke?
Absolutt, Penny.
Alt for deg.
Jeg vet hva du driver med.
-Vel, i så fall, vær så god. -Du kan ikke...
Hvis du ikke har en bedre løsning, må en av oss bli igjen.
Det er best om noen er frivillig.
Det er ikke frivillig om du lurer ham.
Jeg har tenkt litt.
Hvis det betyr at alle andre overlever,
gjør jeg det. Jeg blir igjen.
Også en løsning.
Hva? Nei!
Vi drar alle sammen, eller ingen.
Det er akkurat det moren din ville sagt.
Men du, Penny, er ikke moren din.
Du vet hvordan verden fungerer.
Det er vinnere og tapere,
og noen ganger må man bryte reglene.
Ikke.
Vi kan ikke gjør det. Nei.
Du må ikke. Det er derfor jeg er her.
Bare la meg gjøre det jeg gjør best.
Penny. Kom og se på dette.
Vijay, ikke nå.
Jeg tror jeg fant noe.
Broen, dette er en hendelsesrapport.
Tiden er inne.
Don, kom inn.
Si at du snakker fra inne i kassen, stuet sammen med tre andre.
Nei. Vi trenger hjernen din.
Nederst i kassen er det en varmeovn eller noe.
Den regulerer temperaturen på det som fraktes.
Altså dere.
Hva skjer uten den?
Dere vet hvor kaldt rommet er.
Kan vi overleve eller ikke?
Kassen er vakuumforseglet,
så med varme i luften og fra kroppene deres,
-har dere ett minutt. -Kan du hente oss innen det?
Don?
Dere må vite hva dere har i vente.
Etter eksplosjonen blir det veldig kaldt, veldig fort.
Dere begynner å skjelve. Hender og føtter blir numne.
Så begynner dere å puste fort.
Dere får kanskje en varm følelse,
men så vil det riste enda mer.
Så slutter dere å tenke klart.
Så slutter ristingen.
Og så...
Og så?
Så ser dere meg med et varmt teppe.
Ta den ut.
Dere må fortsatt ha fremdrift.
Brannslukningsapparatet og festebånd.
Teip det til siden av kassen med tuten vendt bort fra der det sprenges.
De har 30 sekunder med sprut,
forhåpentligvis er det nok.
Og ja, teipen holder i rommet. Jeg har prøvd.
Men la oss ikke snakke om det.
-De sier du er den beste piloten her. -De sier du er en plage.
Vi kommer nok godt overens.
Ok, alle sammen. Fem minutter. Hopp oppi. Håper ingen har spist bønner til lunsj.
Mr. Jackson, vi har liten tid.
Du må oppi.
Jeg kan ikke.
Logistikkplattform klar.
Mottatt.
Eksplosiver plassert.
Jeg trodde det, men jeg kan ikke.
Da du tilbød deg å bli igjen,
var det ikke fordi du er en helt.
Du har klaustrofobi.
Bare dra.
Jeg respekterer avgjørelsen din.
-Vi har fire minutter igjen... -Ikke før Mr. Jackson er med.
Jeg går ikke oppi der!
Evakuer nærmeste områder.
-Du kan hjelpe ham. -Jeg?
Du sa jeg skulle la deg gjøre det du gjør best.
Det du gjør best, er å overtale folk til å gjøre ting.
Du fikk mamma til å stole på deg, broren min til å få deg ut av fengsel,
og du overbeviste alle på Resolute om at du er terapeut.
Jeg er terapeut.
Bevis det. Hvis du vil være dr. Smith...
...så vær dr. Smith.
Er der ikke i kassen alt, så hopp oppi.
Mr. Jackson...
...ta et dypt åndedrag.
Jeg kan ikke stenges inne der.
Du har vært innestengt før,
ikke sant?
Du vil ikke forstå.
-Du var ikke der. -Det er sant.
Jeg var ikke det.
Men du kan ta meg med dit.
Don, det akselererer. Vi må forte oss.
Nei.
Jeg trenger hvert sekund du har.
Lukk øynene.
Fortell meg hva du ser.
Det er lite. Mørkt.
Jeg kan ikke bevege meg.
Jeg var nede i det hullet i timesvis.
Men du er her nå,
det betyr at du kom deg ut av hullet.
Jeg gjorde ikke det.
Jeg klarte det ikke.
Ikke alene.
Og du er ikke alene nå.
Jeg vet hvordan det er å være innestengt.
Noen trakk deg ut derfra, ikke sant?
Moren min.
Hun hørte stemmen min.
Jeg hører stemmen din.
Hun tok hånden min.
Jeg har hånden din.
Husker du hvordan det føltes?
Da du visste du var trygg.
Du kom deg ut av hullet.
Du ble utvalgt til å reise til Alpha Centauri...
...og nå har du kommet lenger...
...enn noe menneske noensinne!
Alt som må til, er ett steg til.
Don!
Tjue sekunder.
Nå gjelder det, folkens.
Nå.
Sees snart.
Vi kan ikke vente lenger.
Nå er det opp til deg.
På din kommando.
Nedtelling.
Ti...
ni...
Klare?
Penny. Albuen din er i ribbeina mine.
Beklager.
Er det bedre?
Nei, verre, egentlig.
...tre...
to, én.
Herregud, det er skikkelig kaldt.
...bare litt lenger.
Vi er i posisjon.
Mottatt.
Fire, tre, to...
Det går bra. Jeg har deg.
Vi har dem! Alle er i trygghet!
Ingen tegn til rust.
Alt i orden.
Du ser så avslappet ut.
Måten du lar dem være alene sammen.
Will lever på grunn av ham.
Så du stoler fullstendig på den?
La meg si det sånn:
Hvis jeg måtte stole på noen for å få oss hjem,
og det sto mellom roboten og deg...
Er det dette du ville vise meg?
Will?
Du lagde disse.
Hva er det?
Tegninger.
Han lagde dem.
Tegninger av hva?
Oss.
Treet... da jeg så deg første gang.
Og maneten!
Og da vi kastet ball. Og Judy, da han reddet henne fra isen.
Minner?
Ja. Men...
...ikke bare hans.
Noen av disse er mine.
Selv om vi var fra hverandre, så du også disse tingene.
Vi har hatt kontakt hele tiden.
Jeg tror disse skjedde omvendt.
Hva vil du kalle mesterverket mitt?
Fare.
Da du sa at dette stedet var fare,
hva mente du?
Fare for oss?
Eller fare for deg?
Jeg forstår ikke.
Hva vil du at jeg skal si?
Skogen. Den sto i brann.
Du reddet meg.
Kanskje det er hans måte å snakke med deg.
Dele historier.
Er det det du vil? Snakke om da vi først fikk kontakt?
Går det bra med deg?
Er du skadet slik som da vi møttes...
Du, mamma?
Jeg tror det er for langt å gå for roboten.
Vi lar ham bli her.
Så kan vi komme tilbake og hente ham i en Jupiter.
Det er bedre at vi holder sammen.
Nei! Nei, det er ikke en god ide.
Faktisk...
...er det en dårlig idé.
Definitivt dårlig.
Will, løp!
Mamma!
Vent. Mamma.
Det går bra.
Han vil ikke drepe meg.
Han tok meg med hit av en grunn.
Hva vil du?
-Vent! Ikke! -Nei!
Jeg husker deg.
Før... ville du ha motoren.
Ikke sant?
Denne gangen... vil du ha noe annet.
Derfor bragte du roboten hit.
Ikke sant?
Det var en felle...
...for meg.
Hvorfor?
Hva vil du med meg?
Vel, du kan få meg.
-Bare la moren min gå. -Nei!
Jeg ville ikke vært her hvis det ikke var for deg.
Vær så god.
Hva er det med deg? Vi klarte oss.
Ja. Vi klarte oss,
men ikke takket være Robinson-familiens sorte får.
Det var Dons idé å bruke kassen.
Det var din idé å ta ut varmeovnen.
Smith brukte magi til å redde Mr. Jackson.
Nei, du reddet Mr. Jackson.
Hva snakker du om?
Tror du noen andre kunne ha overtalt Dr. Smith til å være et godt menneske?
Hva er mer Robinson enn det?
Her, kos dere.
Sjokolade? Hvor fikk du tak i dette?
Det er som gull her oppe.
Lettere å få tak i gull.
Dere må spise fort før den inndras.
Don West.
Der, ja.
Du er anklaget for brudd mot tjenesteavtalen,
transport av ulovlige varer...
Unnskyld meg. Hva gjør du? Han reddet oss nettopp.
-Det blir nok tatt med i betraktningen. -Hvilke beviser har dere?
Han tilsto.
Hva?
Hvorfor gjorde du det?
Det var verdt det.
Du sa at maskinen bare skulle kontrollere roboten.
Vi kunne ikke risikere å miste Will.
Her er det.
Han var her.
Han var akkurat her.
Nei!
Will Robinson.
Tekst: Elin Røksund