- Biblioteket lukker nu. - Okay. Tak.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Nance?
- Det er tidligt. Hvorfor er du oppe? - Jeg laver kaffe.
Hvornår stod du op?
Jeg kan ikke glemme det.
Et lig i mit første hus.
- Er du okay? - Jeg vil ikke tilbage.
Giv det noget tid. Vi får detaljerne.
Hvorfor ville politiet have mine sko? Er jeg mistænkt?
Det er standardprocedure.
Der er intet at bekymre sig om.
Vores nummer står på skiltet.
Vi må fjerne det.
Skiltet er bevismateriale nu. Vi må ikke røre ved det.
Kan du i det mindste fjerne mit navn og nummer? Kan du ikke nok?
- Jeg ringer til dem. - Tak.
Hallo?
Holden, undskyld, at jeg ringer så tidligt.
Hvordan går det?
Kan vi udsætte turen til Atlanta i dag?
Hvorfor?
Enten har mit barn smittet mig, eller også er det madforgiftning.
Jeg har ligget vågen.
- Jeg er tilbage i morgen. - Jeg tager af sted alene.
- Alene? - Ja.
- Jeg ved ikke. - Jeg har styr på det.
Kom i morgen.
Okay, vi ses i morgen.
Jeg ringer i aften.
Jeg glemte næsten, Jim Barney er i lufthavnen.
Han er interesseret i vores arbejde. Vi skulle mødes.
- Navnet lyder bekendt. - Du mødte ham på kontoret.
- Han søgte Greggs stilling. - Den sorte fyr.
Jeg siger, du kommer alene.
- Tak. - Vi ses.
- Jeg udsatte turen. - Gjorde du?
Jeg tager dine sko og ser, hvad jeg kan gøre ved salgsskiltet.
- Jeg støder til Holden i morgen. - Tak.
- Mor? - Hej.
Undskyld.
Brian!
Hvad er der sket?
Vent på mig på badeværelset, så klarer vi det.
- Undskyld. - Det er okay, skat. Gå derud.
Jeg fjerner sengetøjet.
Mine damer og herrer, vi forventer lidt turbulens.
Bliv venligst siddende med selen spændt, indtil vi lander.
På grund af ombygning i Atlanta, er vi ikke blevet tildelt en ankomstgate,
men så snart vi ved mere, giver vi Dem besked.
Agent Ford. Jim Barney. Godt at se dig.
- En hånd? - Ellers tak.
Intet indtjekket?
Store ændringer. Vi ventede i 20 minutter.
- Det bliver verdens største lufthavn. - Større betyder bedre.
- Hvordan går det med den nye? - Gunn?
Nej, den anden fyr. Smith.
Gregg.
Blandet landhandel. Ikke kun dårligt.
Så godt som nepotisme bliver.
Ærgerligt.
Bill støttede dig.
Bill og jeg skulle spise morgenmad. Han ville opdatere mig om jeres sager.
Vi kan tage en kaffe, mens du gør det.
- Hvor hurtigt kan du studere Pierce-sagen? - Det har jeg gjort. Og Hance.
- Det her er et gerningssted. - Agent Tench. FBI.
- Er betjent Spencer her? - Jeg henter ham.
Agent Tench.
Bill.
Jeg har skoene med.
Tak.
Må jeg fjerne min kones nummer og navn fra skiltet?
Hun er lidt sart.
Ja, hvorfor ikke? Jeg skal nok fjerne det.
Jeg klarer det.
- Du har været her i nat. - Ja.
- Har du et øjeblik? - Klart.
Vi brugte koden, din kone gav os, men der var ingen nøgler i boksen.
Hoveddøren var låst indefra og vinduerne sikret.
- Nøglen virkede vist kun til hoveddøren. - Bagdøren var åben, da vi kom.
Der var mudder i dagligstuen.
Jeg har aldrig...
Undskyld.
Gør det noget?
Bestemt ikke.
Familien meldte ofret savnet.
En betjent på patrulje bemærkede, at døren stod åben.
Vi fandt liget.
Pas på dit tøj. Der er aftrykspulver.
Ingen traumer på hænder eller fødder, men mærker på halsen og baghovedet.
Måske blev han trukket ned ad trappen.
- Der er mange fodspor. - Voksne og børn.
Det var her, vi fandt ofret. Hernede.
En baby?
Et lille barn.
Toogtyve måneder.
Pis.
Forsvandt han fra hjemmet?
Fra parken. Cirka 45 meter gennem skoven.
Han var bundet til to gulvbrædder.
Meget nøje anbragt.
På et kors.
Korsfæstet.
Nogen udsmykning? Lys?
Blomster?
Nej.
Ansigtet var dækket af en klud.
Vi fandt en bunke i skabet.
Kan det være en kult?
Jeg tvivler. De er mere omstændelige.
Familien Dickinson er sønderknust.
Selvfølgelig.
Det kan ikke være sandt.
Nej, Bill!
- Jeg kender dem! - Gør du?
Ja, fra kirken. Det gør du også.
Deres lille dreng er en... En engel.
- Hvordan døde han? - Det ved jeg ikke.
Var han i huset?
Åh gud!
På det nye tæppe? Nej, sig ikke noget.
- Knuste de et vindue? - Nej, nøglen manglede fra boksen.
Nej, fortæl mig ikke noget.
Vi bør tage hjem til dem. Og kondolere.
Tage noget med til dem.
Ikke i dag, Nance. De skal bruge et par dage...
Jeg må ringe til husets ejer.
- Ja, det er en god idé. - Hvad skal jeg sige?
Sandheden.
Var der blod?
- Nej. - Hvor ved du det fra?
Du ved mere, end du siger.
De stakkels forældre.
Jeg må have et glas vin, før jeg ringer.
Vi taler med dømte for voldsforbrydelser.
Samtalen kan ikke anvendes i en retssag eller ved prøveløsladelser.
Vi vil spørge om din familie, din forudgående adfærd og tankemønstre.
Vi vil udgive en statistisk analyse, der ikke inkluderer dit navn. Er det okay?
Jeg er ikke sikker.
- På hvad? - Det, du lige sagde.
Du må fandeme tale langsommere.
Undskyld.
Det er intet problem. Slet intet problem.
Jeg har masser af tid.
- Så, hr. Pierce... - Kald mig Junior.
Okay, Junior.
Vi taler med folk som dig.
Som mig?
Er der mange som mig?
Folk, der er dømt for alvorlige voldsforbrydelser.
Mere end et mord.
Det, vi taler om her, bliver ikke...
...kan ikke bruges i appelsager eller ansøgninger om prøveløsladelse.
Morsomt.
Min dom lyder på 880 år. Jeg søger ikke om prøveløsladelse.
- Jeg slipper ikke ud herfra. - Det har du nok ret i.
Jeg vil spørge om din familiebaggrund.
Okay.
Forudgående adfærd.
Okay.
- Det betyder... - Det ved jeg godt.
Jeg er ikke uintelligent.
Jeg taler syv sprog.
Det vidste jeg ikke.
Imponerende.
Som jeg sagde, hvad du tænkte og gjorde...
Spansk.
Tysk.
Fransk.
Russisk.
Libysk.
- Og apache. - Det er seks.
Jeg taler syv.
Spansk.
Tysk.
Fransk.
Russisk.
Libysk.
Apache.
Engelsk?
Bingo!
Og hvad du tænkte og gjorde, da du havde begået mordene.
Først din barndom. Hvordan vil du beskrive den?
Hvad skal han lave, mens du og jeg spørger og svarer?
Han ligner ikke en agent.
- Du forstår. - Nej, hvad mener du?
Jeg troede ikke, der var farvede i FBI.
Man lærer noget nyt hver dag. Din barndom. Beskriv den.
Fattig.
Kan du sige lidt mere?
Virkelig fattig.
Okay.
Der var svære tider. Alle var fattige.
De fleste børn var skind og ben.
Ingen mad på bordet, medmindre man plukkede bær
eller skød et egern.
Jeg har ikke "selvmedfølelse". Det var ens for alle.
Selvmedliden... Glem det.
Hvad med din familie?
Kun mor.
Dum som en dør. Kunne dårlig "konvertere" på engelsk.
Men hun elskede mig.
Far?
Han var ikke dum.
Jeg fik min "intelligent" fra ham.
Han kæftede op.
En dag skred han.
Han "fossant" bare.
- Fossant? - Forduftede.
- Det betyder at skride. - Kunne du lide din far?
Nej.
Han var pisseirriterende.
Det dækker familien.
Kan vi...
Jeg vil gerne stille nogle spørgsmål om dine forbrydelser.
De otte mord.
Jeg vil gerne besvare dem "specificiøst". Det er latin,
men det kan jeg ikke. Jeg begik ikke otte mord.
- Ikke? - Ikke hvad?
- Det står der her. 1970. Du voldtog... - Tilståelsen blev "fremsunget".
Sheriffen brændte mine private dele med en cigaret.
Okay, syv mord.
Nej.
Nej?
Jeg kan ikke tale om syv, for jeg begik ikke syv mord.
Okay.
- Servitricen, Kathy. - Det var ikke mig.
- Husholdersken. - Jeg myrdede ikke Virginia.
Hazel.
- Jeg myrdede ikke Hazel. - Du tilstod alle tre mord.
"Fejagtigt".
- Fejagtigt? - Forkert.
- Det står i tilståelsen. - Det er ikke min fejl.
Jeg myrdede ikke de kvinder.
Hvorfor tilstod du så?
- Man kan ikke bare bestride det bagefter. - Jo.
Nej, man kan ikke.
Jo, jeg kan.
Nej, du kan ikke.
Jo, jeg kan.
- Ikke set med lovens øjne. - Jo.
Har du set loven i øjnene?
- Det er en talemåde. - Nå?
Nej, Junior, det har jeg ikke.
Brug ikke en "mådetale" for at tvinge mig til at sige noget.
Undskyld.
Ingen skal "fremsynge" noget igen.
- Nogensinde. - Forstået.
- Jeg ved, hvad du prøver på. - Hvad prøver jeg på, Junior?
Du tror, jeg er dum. Hør her.
Dommeren i sagerne.
Han sagde, jeg var "forsandig".
Så det beviser det.
Jeg vil bare tale om, at du ændrede mening.
Okay.
Kan du ikke regne det ud? Overvej det.
- Jeg blev "intimeret". - Intimeret?
- Hvorfor gentager I mine ord? - Du har et imponerende ordforråd.
Jeg forstår ikke altid dine talemåder.
Ja. Jeg har alle de gode ord.
Det har du.
Tak, Junior.
Vil du have en?
Jeg ville elske en.
Medmindre du tilbyder to.
Chokoladen og den glatte...
...alt i en godbid.
Dem får vi ikke herinde.
Du var lastbilchauffør, ikke?
Ja.
- Jeg kørte for Georgias vejdirektorat. - Kunne du godt lide det?
Jeg kunne godt lide at være på farten. Møde folk.
Alle slags godbidder.
Jeg var ude for et uheld på jobbet.
Fik en "stålkælk" i hovedet.
Lægen sagde, at min hjer...
Mine hjerneceller havde lidt skade.
Min hjerne stimuleres af...
Jeg kan ikke udtale det, men jeg kan stave det.
H, Y...
...P..
...O...
...T...
...H...
...Y...
...R...
...E...
...R...
...O... S...
...E.
Jeg forstår.
Ikke alle, man møder på farten, er høflige, vel?
- Er det korrekt? - Lige præcis.
Det lærte min mor mig. Hun sagde: "Junior, forsvar dig selv."
- Det gjorde jeg altid. - Hvordan?
Der var en gang...
...hvor en mær i en butik kaldte mig idiot.
Idiot?
Én gang.
Jeg forstår.
Kan vi vende tilbage til mordene?
Dem, du ikke begik.
Vi kan vende tilbage til hvad som helst, så længe du har flere af de her.
- Du fortalte politiet, hvor ligene lå. - Ja.
Hvor vidste du det fra?
Jeg er "klarvoyant".
Jeg bruger min synskhedsmagnet, telepati.
Alle spurgte mig om mordene, så jeg brugte min sjette sans.
Jeg fortalte dem, hvad der skete, og hvor ligene var.
- Det var ikke en tilståelse. Jeg hjalp. - Selvfølgelig.
De ville aldrig finde ligene og få fred.
Jeg hjalp familierne.
- Jeg "afbrød" deres "sorgning". - Må jeg spørge om de andre mord?
Tankpasseren, kioskejeren og kontoristen?
Ja.
Det var mig.
- "Hun kaldte mig en idiot." - Hun tog ikke helt fejl.
Jeg har ikke set slik anvendt som forhørsteknik.
Jeg læste Kemper og Brudos-papirerne.
- Cigaretter og sko. - Og der er fotoet af Pierce i cellen.
Hvilket?
Han er omgivet af junkfood. Chokolade og donuts.
Cellen minder om en 7-Eleven.
- Han fik slik... - Pas på, der er børn på vejen!
- Hold hinanden i hånden. - Sænk farten.
Hold din bror i hånden.
Er det en Atlanta-ting?
Byen tjener ikke alle kvarterer i samme grad.
Den næste metropolis har udfordringer.
- Hvad tid i morgen? - Kl. 09.30.
Vil du spise, er jeg i restauranten.
- Quantico betaler. - Konen fodrer mig hver morgen.
- Så ses vi kl. 09.30. - Okay.
Velkommen. Jeg får en til at hjælpe Dem. Tanya?
- Kan du hjælpe herren? - Ja.
Velkommen. Tjekker De ind?
Ja. Ford...
...Holden.
Okay, Ford Holden.
Nej, Ford er mit efternavn.
Det er en dårlig vits i Australien. Og her.
Der var den. En overnatning?
Ja.
Må jeg bede om identifikation?
- Ikke, at jeg tror, De ikke... - Selvfølgelig.
Agent Ford. FBI?
- Må jeg? - Ja.
Kreditkortet.
Ja.
Undskyld.
Og nøglekortet.
Vi burde... Vi har haft problemer med maskinerne.
Hele dagen. Alt er i stykker, før det bliver lavet.
- Altid. - Jeg følger Dem op.
- Bare så De ikke skal komme ned igen. - Det er helt okay...
Denne vej, agent Ford.
Lang dag?
Meget.
- Er De her til en kongres? - Nej, jeg arbejder på to sager.
I en dag?
De er ret enkle.
Er det en statshemmelighed? Hvis De siger noget, må De dræbe mig.
Jeg er ikke fra CIA.
Jeg studerer seriemordere.
Kom indenfor.
Vil De kigge Dem omkring?
Se, om det er...
Vi har andre værelser.
Større suiter.
Det ser fint ud.
Der er håndklæder på badeværelset og et strygejern i skabet.
- Isterninger? - Det kan jeg bede roomservice om.
Jeg burde ikke sige det, men vores roomservice...
- Den er... - Knald eller fald?
- Mest fald. - Tak.
- Jeg klarer det. - Er De sikker?
Sig endelig til. Der er en direkte linje til receptionen. Den lille knap...
Tak.
- Hav en god aften, agent Ford. - Farvel.
Tak.
Jeg har fri om en time.
Jeg kan byde Dem på Atlantas bedste måltid.
Okay.
- Agent Ford. - Hej.
De ser godt ud.
Undskyld, at jeg haster ud. Vi må ikke omgås gæsterne.
- Det er helt okay. Skal vi tage en taxi? - Nej, der er ikke langt.
Så er vi her.
Her er rodet. Det ligner mig ikke.
Det er okay.
Jeg løber rundt og har aldrig tid.
De forstår.
Min partner og jeg var på farten. Boede i bilen. Jeg har set værre.
Den virker ikke. Hold den eller...
- Vi skal ikke langt. - Okay.
Airconditioningen virker ikke. Ruller De vinduet ned?
- Kan De lide musik? - Ja.
Mest new wave.
Men også andre ting. Jeg kan også lide film og bøger.
Bare jeg havde mere tid til at læse. Men arbejdet fylder hele min dag.
Går De aldrig ud? Det har jeg svært ved at tro.
Det sker. Men sjældent. Jeg arbejder meget.
- Det kender jeg godt. - Jeg plejede at gå i kirke.
- Det gør jeg ikke så tit nu. - Har De opgivet Gud?
Ikke endnu.
Jeg hjælper til.
Med lokale møder og stipendieindsamlinger.
Små ting.
- Så De kommer ud. - Hvis De kalder det det.
Jeg tager timer.
Jeg tog timer på det tekniske universitet.
I Atlanta.
Jeg får snart min grad i hotelledelse.
Tillykke.
Jeg sparer op til at afslutte studiet.
Jeg vil ikke tage for mange lån og have gæld.
Derfor har jeg denne gamle bil. Den er omkostningseffektiv.
Lyder klogt.
Hvor længe har De studeret seriemordere?
Kun for nylig. Det er en ny afdeling i Quantico.
Det lyder som vigtigt arbejde.
Tak.
Så er vi her.
Der ser lukket ud.
Kom.
Ernie.
Det her er agent Ford.
- Holden. - Han er min fætter.
- De ser ung ud af en FBI-agent at være. - Hold op. Lyt ikke til ham.
- Det sker. - De sidder deromme.
Gå hen til dem. Jeg kommer med en tallerken.
De?
Tak, fordi I ventede.
- Vi blev forsinkede. - Er det ham, vi har ventet på?
Ja, det er agent Holden Ford.
- Agent Ford... - Holden.
Det her er fru Willie Mae Mathis,
frøken Venus Taylor og fru Camille Bell.
Agent Ford...
Holden.
Han er kun i byen i aften,
så jeg vil tro, I gerne vil tale med ham.
Sid ned og nyd maden, før den bliver kold.
Tak. Det ser lækkert ud.
Så du ved...
...hvad der sker her i Atlanta?
Nej.
Vi har forsøgt. Men ingen ringer tilbage. Vores spørgsmål bliver ignoreret.
- Fortæl mig mere. - Hvad laver du, FBI-agent Ford?
Holden arbejder for en afdeling,
der tager sig af sager som jeres.
Sig, hvad du fortalte mig.
Jeg er i Adfærdsvidenskabsafdelingen.
En særlig afdeling i FBI.
Jeg studerer seriemordere.
Mordere med flere ofre på samvittigheden.
Folk som Son of Sam.
- Fangede du Son of Sam? - Nej.
Men din enhed gjorde?
Nej, vi studerer Son of Sam, så vi kan fange andre som ham.
- Har du hørt om Gene Devier? - Ja.
Ham fangede Holden.
Hvor gammel er du, Ford?
Jeg er næsten 30.
Han kan ikke hjælpe os.
Ingen vil lytte til ham.
Tak, fordi du kom, agent Ford.
- Vil ingen lytte til mig? - Fru Bell...
Det er min datter.
Angel.
Hun skulle hjem til en ven.
De skulle se tv.
Hun elsker The Jeffersons.
Elskede.
Angel kom ikke hjem.
Jeg ringede til politiet. De bad mig vente et par dage.
Vente et par dage?
Nær skoven på Campbellton Road.
Der fandt de liget.
Jeg er ked af Deres tab.
Min søn...
...Jeffrey er elleve.
Jeffrey...
Jeg er ked af det.
Den kvinde...
...er en kriger.
Hun har tre job
og opfostrer seks børn. Hun har oplevet for meget smerte.
Hendes mand var vægter. Blev dræbt under et røveri.
Hvad kan jeg gøre, fru Bell?
Min søn, Yusuf, gik på Dunbar-skolen.
Han var en af 20 elever i klassen for særligt begavede. En god dreng.
I en alder af fire kunne Yusuf dr. Kings "Jeg har en drøm" -tale udenad.
Han var et kløgtigt barn.
Vores nabo bad ham løbe til købmanden for at hente noget snustobak.
Yusuf, ligesom Angel, kom aldrig hjem.
Der kom mange til begravelsen. Selv borgmesteren.
Men ingen spurgte, hvordan liget af en niårig dreng
ender i en skakt
i et hul i betonen på en forladt skole,
som Yusuf gjorde.
Ingen kan svare på spørgsmål, man ikke kan forestille sig.
Vi kommer her ikke hver onsdag for at spise, agent Ford.
Vi ventede og bad, men det er slut.
Vores børn dør.
Nogen må gøre noget ved det.
I har min hjælp.
Her er alt, vi har samlet sammen. Udklip, fotos af de steder, ligene blev fundet.
Øjenvidneskildringer fra naboer, politiet ikke talte med.
Har politiet dem?
Ikke alt er blevet kopieret. Pas på det.
- Jeg lover. - Gør ikke det.
Vi lærer vores børn, hvordan de skal begå sig i verden.
Hvordan man klarer sig selv, tager sig af andre.
Vi lover at gøre vores bedste for at holde dem i live.
Da de fandt Angel, havde hun en andens trusser presset ned i halsen.
Min søn Yusufs fødder var blevet vasket af den, der kvalte ham.
Willie Maes barn er stadig savnet. Hvem ved, hvad der er sket med ham.
Spar dine løfter, agent Ford.
Tak.
Fordi du lyttede til dem. Det havde de brug for.
Det manglede bare.
Ingen har taget dem alvorligt før.
Jeg skulle have sagt, hvor vi skulle hen. Jeg troede ikke, du ville sige ja.
Du skal ikke undskylde.
Atlantas bedste måltid, ikke?
Hej.
Jeg troede, I var i Atlanta.
Det er Holden.
Jeg skulle have været med, men blev syg.
- Han ville klare det alene. - Bør han være i felten alene?
Ja, det bliver godt.
Flå plastret af.
Du af alle ved, at disse samtaler er uforudsigelige.
- Bør hans ligevægt sættes på prøve nu? - Jeg talte med ham i aftes.
Han virkede helt okay. Han gennemførte samtalen uden problemer. Ham og Jim.
Barney. Fyren i dag bliver uproblematisk.
Okay.
- Jeg skal bare hente ham. - Okay.
- Er du ikke sulten? - Godmorgen.
Jeg tog fejl, da jeg troede, galningen ville ødelægge min søvn.
Har du hørt om Camille Bell?
Tragisk.
- Kender du til sagen? - Det gør alle.
Den var i medierne. Borgmesteren kom til begravelsen.
- Jeg spiste middag med hende. - Hvad?
Hende, Venus Taylor og Willie Mae Mathis.
Du overnatter i byen, og de finder dig.
Når telefonen ringer, tør Atlanta-politiet ikke svare.
De vil have svar, som ingen har.
De bad mig om at se på deres sager.
- Indvilligede du? - Ja.
Der er meget at se på.
Rolig nu, før du kvajer dig og havner på forsiden af Journal-Constitution.
- Igen. - Du har ret.
Jeg aftaler et møde.
Tingene fungerer anderledes hernede.
- Det forstår jeg nu. - Vi må hellere smutte.
Vi vil tale om din mentale tilstand under og efter forbrydelserne.
Lad os starte med de breve, du sendte til politiet.
Fem uger efter du havde myrdet Gail Jackson,
forfattede du breve fra selvtægtsgruppen "Ondskabens Kræfter".
- Hvorfor kontaktede du politiet? - Fordi de var hvide.
Politiet?
Ondskabens Kræfter.
Men du fandt på dem.
Ja, og de var hvide.
Ifølge dit brev var kidnapningen af Gail Jackson
hævn for syv ældre hvide kvinders død i Columbus,
begået af "Strømpebuksekvæleren".
Du ville slå Gail ihjel, hvis "Kvæleren" ikke blev fanget.
Det er en indviklet historie.
Tak.
Hvorfor ville det hjælpe at kontakte politiet?
Fordi alle var bange for "Kvæleren".
Og de ledte efter en sort mand.
Men du havde ikke noget med mordene at gøre.
Nej.
Nu ville de lede efter hvide mænd.
- Ondskabens Kræfter. - Som havde kidnappet Gail Jackson.
Jeg forstår.
Men da du sendte brevet, vidste politiet ikke, Jackson var forsvundet.
- De vidste ikke, Jackson eksisterede. - Så jeg måtte fortælle dem det.
Du fortalte dem også, hvor de kunne finde liget.
De kan ikke jage de hvide mænd, hvis de ikke har et lig.
Jeg fortalte, hvor hun var.
Men du lod, som om hun var blevet kidnappet. Ikke død.
Så jeg kunne få dusøren.
Okay.
Det andet brev.
Du ved, at Gail Jackson er død, en kvinde, som politiet ikke leder efter,
men kræver 100.000 dollars i løsepenge.
De tror jo, hun er blevet kidnappet. Så de må give mig pengene.
- Du har sagt, hvor de kan finde liget. - De troede ikke, der var et lig endnu.
De tror, hun er i live.
Hvad fik dig til, flere dage efter brevene, at ringe til politiet
og fortælle dem, hvor de kunne finde liget?
De kunne jo ikke finde hende.
Hvordan leder jeg dem på vildspor, hvis de ikke mistænker de hvide mænd?
Ondskabens Kræfter.
Jeg forstår.
Ringen er sluttet.
Som en donut.
Præcis som en donut.
- Så slog du Irene Thirkield ihjel. - Jeg måtte skrive et brev til.
Brevene er skrevet på brevpapir fra din militærbase.
Var det overlagt?
Ja, det var den nemmeste løsning.
Var du ikke bekymret for, at politiet skulle spore det til dig?
Nej, jeg sagde, de ikke skulle tillægge det nogen vægt.
- Jeg ville lede dem på vildspor. - Det står her.
"Tillæg ikke dette brevpapir nogen vægt. Det kan alle få fingre i."
Tak, hr. Hance.
Du har afklaret nogle ting.
- Der er to breve til og en opringning. - Det er der nemlig.
Vil du tale om de breve?
- Vi har vist, hvad vi skal bruge. - Mødte du Karen Hickman, Gail Jackson
og Irene Thirkield på lokale barer?
Ja.
De var der altid.
Så du havde set kvinderne før?
Vi gik på de samme barer. Så ser man hinanden.
Gik du på bar for at møde kvinder?
Nej.
Jeg ville ikke noget særligt. Bare have en drink.
Opsøgte du eller indledte en samtale med dem?
De kom hen til mig.
En kvinde kommer hen til dig og indleder en samtale. Måske Gail.
Ja.
Hun var venlig. Sagde, vi burde gå et andet sted hen.
Og havde jeg 20 dollars?
Hvad sagde du?
Jeg så i min pung.
Sagde, at det havde jeg.
Hvad tænkte du på, da du forlod baren?
Noget særligt?
Jeg tænkte ikke på noget særligt.
- Hvad gjorde du, da hun steg ind i bilen? - Kørte af sted.
Kørte?
Så stoppede jeg.
Og trak hende ud.
Var hun vågen på det tidspunkt?
Nogle gange skreg de.
Så jeg slog dem.
- Så de holdt op. - Du slog ikke kun.
- Lover du, at ingen kan bruge det her? - Absolut.
Da hun blev tavs...
Så hentede jeg dækjernet i bagagerummet.
Jeg bankede hende... indtil man ikke kunne genkende hende.
- Og du gjorde det samme med Irene? - Ja.
Hovedet faldt af. Man kunne ikke se, hvem hun var.
Vidste du, at Gail og Irene var prostituerede?
Det ved jeg ikke. De var der altid.
De talte med os.
Den første kvinde, Karen Hickman,
hun var anderledes, ikke?
Hun var soldat. Menig.
Hun var der bare.
Var der bare. Løs på tråden?
Nej, hun kom derfra.
Du bankede hende ikke med dækjernet.
Du brugte din bil.
- Hvor mange gange kørte du hende over? - Det ved jeg ikke.
Jeg talte ikke.
Adskilte hun sig fra Gail og Irene på nogen måde?
Karen var hvid. De andre kvinder var sorte.
Det var hun vel. Det bemærkede jeg ikke.
Er det muligt, at du valgte hende, fordi hun var hvid?
Jeg så hende ikke sådan.
Hun var bare en soldat som os andre.
- Er han pensioneret? - Delvist.
De bruger ham, når noget ikke må slippe ud.
Garland hører alt, men tal helst med ham før solnedgang.
Jeg vidste ikke, at FBI var interesseret i det her.
Det er vi ikke officielt.
Jeg overvåger heller ikke en bonderøvsbar officielt.
Agent Ford mødtes med Camille Bell.
Og Venus Taylor og Willie Mae Mathis.
De gav mig den her.
Camille Bell er respektindgydende.
De har bedt mig om at se på deres sager.
Har nogen set på de indlysende ligheder? Seks børn med samme baggrund,
kidnappet i fuldt dagslys. Det er en homogen offergruppe.
Sådan håber mødrene, du vil se på det.
Ved at forbinde dem er det lykkedes dem at sikre, at sagerne ikke bliver henlagt.
Det holder ikke at forbinde dem baseret på beviserne.
Er det normalt med så mange børnemord så tæt på hinanden?
Vi har otte til ti om året. Atlanta har de fjerdehøjeste drabstal i USA,
så disse børn udgør sørgeligt nok ikke engang en afvigelse.
Tallene er ikke unormale, men kan det faktum, de alle er spinkle drenge,
- tyde på, der er en pædofil på færde? - Vi har et skyderi og en kvælning.
Jeg vil mene, det er narkorelateret.
Angel Lenair. Det eneste sexoverfald.
Melton Harvey. Vi kunne ikke fastslå dødsårsagen ud fra hans rester.
Og Yusuf Bell...
...kvælning.
Sød dreng. Det knuser ens hjerte.
Men jeg kan ikke se, at sagerne er forbundet.
Seriemorderes MO er ikke altid konsekvent, og så bliver offertypen vores markør.
Byen er fuld af potentielle ofre i din gruppe.
Der er nok at vælge imellem. Leder du efter et uhyre, er det fattigdom.
Disse børn er sårbare
og jagter småpenge i risikable situationer,
omgivet af vold, nogle gange i deres eget hjem.
De sociale myndigheder havde allerede en journal på dem.
De genåbnede hver eneste i forbindelse med efterforskningen.
Måske vil de bare vide, at deres børn ikke bliver glemt.
- Det hører stort set ikke fra politiet. - Alle sagerne er aktive.
Der hersker mistillid mellem det sorte lokalsamfund og politiet,
forståeligt nok.
Det er kompliceret.
Barn...
Nogle føler sig ladt i stikken i "Det nye Syden".
Vi er den første storby i Syden med en sort borgmester. Det er fremskridt.
Han vil bygge verdens største lufthavn for at tiltrække investeringer,
men de hvide flytter ud til forstæderne og tager deres skattedollars med.
Hvad har det med glemte børnemord at gøre?
De vil lægge låg på det.
Høje drabstal og rygter om en pædofil,
det skræmmer investorerne væk.
Jeg må hellere komme videre.
Tåberne er mere aktive ved solnedgang.
- Overvåger du dem stadig? - Det gør jeg altid.
- Mafiaen? - Mænd kommer og betaler deres "gæld".
Fanden tage dem.
Tak, Garland.
Agent Ford, du har muligvis fat i noget.
Jeg ved det ikke endnu.
Men sandheden er,
og det hader vi alle at indrømme,
men for at finde forbindelsen, så må vi desværre
vente på, at de finder flere lig.
Hej.
Agent Ford.
Jeg fik din besked. At du havde et møde.
Jeg har annulleret udtjekningsgebyret.
- Hvordan gik det? - Godt.
Jeg mødtes med den lokale agent.
Han talte med efterforskerne i Bell-og Lenear-sagerne.
Lenair.
Vi holder kontakten.
Han har garanteret mig, at de følger op
med de sociale myndigheder.
Giv mig den.
Tanya, jeg er ikke 100% enig med Atlanta-politiet.
Men så vidt jeg kan se,
- arbejder de på at opklare... - De sociale myndigheder?
Det er altid det samme. Vanrøgt, misbrug.
Familiens skyld.
Der er ti børnemord i Atlanta om året.
Det er forfærdeligt, men i sig selv er tallene ikke udtryk for en afvigelse.
Tallene har navne, agent Ford.
Du er tjekket ud, hvis der ikke er andet.
Karen var hvid. De andre kvinder var sorte.
Det var de vel.
Det bemærkede jeg ikke.
Er det muligt, at du valgte hende, fordi hun var hvid?
Jeg så hende ikke sådan. Hun var bare en soldat som os andre.
Spild af tid.
Det er tydeligt, at du mistede interessen.
Uden Barney havde det været spild af tid.
Fra nu af taler vi kun med dem, der kan binde deres egne sko.
Du stiller dem ikke vores spørgsmål.
Pierce taler muligvis syv sprog, men ikke engelsk.
Hvad lærte vi? Tænkte en af dem over, hvad de gjorde før eller under mordene,
- så kunne de ikke formulere det. - De planlagde dem ikke.
Men både Pierce og Hance udviser selvindsigt efter mordene.
Hvad hjælper det? Vi ser på deres adfærd før eller under.
Vi skal også se på deres adfærd bagefter. Detaljerede, men mislykkede dækhistorier.
Afledning af politiet med absurd komplekse historier.
- Vrangforestillinger om deres intelligens. - Så vi er for rigide i vores tankegang?
- Måske. - Ændrede klassifikationer,
eller helt nye? Organiseret eller desorganiseret?
- Hvad med velformulerede folk? - Pierce er interessant.
Du var der ikke. Du er for naiv.
Han myrdede impulsivt. Butiksbestyreren, tankpasseren.
Der var tvangsaspektet.
Tre ofre bundet, voldtaget og myrdet. Som BTK.
Hance er interessant.
Han myrdede en med en anden hudfarve.
Det er usædvanligt. Det bør vi bruge mere tid på.
Vi var overbevist om vores raceinddelinger.
- Jeg ved ikke med racekomponenten. - Virkelig?
Hvilken del af, at Hickman var hvid og Hance sort, er du usikker på?
Jeg er enig med dig der. Jeg så på det fra essentialistperspektivet.
Fra "essentialistperspektivet".
Hvad er det?
Aristoteles mente, at alle ting har en substans eller essens,
som gør dem til det, de er.
Platon mente, at grupper er bundet af en særlig karakteregenskab.
Hvilke egenskaber placerer Hance og Hickman i samme gruppe?
Deres uniform.
De er soldater.
Bare en tanke.
- Jeg skal mødes med Nancy. - Dateaften?
- Sådan noget lignende. - Interessant, Gregg.
Raceinddeling er ikke altid den dominerende faktor.
Det bør vi se på.
Kemper.
Alle hans ofre var hvide, undtagen et, men de var alle studerende.
Godt, at Barney holdt sig til instrumentet.
Betjent Spencer, tak,
fordi du vil fortælle os om denne skrækkelige tragedie.
- Værsgo. - Tak, fader Monaghan.
Mit navn er Art Spencer fra politiet i Fredericksburg.
Vi modtog en opringning for tre dage siden. Et barn var forsvundet.
Mindre end 24 timer senere fandt vi ham i et tomt hus.
Der var ingen tegn på indbrud.
Ingen så eller hørte noget.
Barnet var afgået ved døden.
Vi har talt med folk i kvarteret.
Vores teknikere har gennemgået gerningsstedet.
Vi har endnu ingen mistænkte.
Jeg er ked af at afbryde,
men vi vil gerne vide...
Hvordan døde Daniel?
- Hr.? - Dale Harmon.
Retsmedicineren er ikke færdig med sin undersøgelse.
Vi må vente, til efterforskningen er slut.
Blev Daniel myrdet?
- Det er det for tidligt at svare på. - Det siges, at det var et rituelt mord.
Det har vi ingen grund til at tro på nuværende tidspunkt.
Hvad betyder "nuværende tidspunkt"? Det beroliger ingen her.
Lad os ikke sprede rygter.
Fader, det forstår vi.
Og jeg vil respektere familien.
Men at høre om rituelle mord er chokerende.
De fleste her har børn. Og de er bange.
Vi beder om svar på nogle ting.
Vores tiårige vil ikke i skole.
Hun vil heller ikke lege i haven.
Så snart vi har nogle konkrete svar,
får I dem.
Min søn var bange for at falde i søvn...
"Måske ender jeg som Daniel".
Undskyld mig.
Art, må jeg?
Bill Tench. Jeg arbejder for FBI. Nogle af jer kender mig ikke,
for jeg kommer her ikke så tit om søndagen som Nancy.
Jeg har besøgt åstedet.
Jeg forstår jeres frustration,
men lad mig forsikre jer om, at der ikke er tale om en kult.
Rod, alle sammen,
Spencer gør alt, han kan.
Han har min tillid.
Vær tålmodige.
Du har erfaring med...
Tak for det.
Ja, tak for det, agent Tench.
Lad os tage et øjeblik og bede.
For familien Dickinson og de betjente, der arbejder på sagen.
- Det sædvanlige? - Tak.
- Du bliver snart stamkunde. - Jeg lover, det er sidste gang.
Snakken går.
Det går ikke med mit job.
Det var en spøg.
- Hvordan morer man sig her? - Har du meget fritid i Quantico?
Ikke specielt.
Men hvis jeg havde fri, er der så et sted?
For os?
Leder du efter en turistguide... eller en date?
En date.
Tekster af: Charlotte Reeve