EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Han sagde aldrig et ord.
Alle børn har hemmeligheder, men...
Han prøvede at fortælle os det.
Han sagde: "Undskyld, mor."
- Gjorde han? - Da han tissede i sengen.
Det har han ikke gjort i årevis. Åh gud.
Jeg troede, han skammede sig...
- Prøvede han at fortælle os det? - Jeg ved det ikke.
Hvad troede han, der hændte drengen?
- De vidste, han ikke trak vejret. - Han var ikke en del af det. Han...
- Han så på. - Han satte ham på korset.
Han ville genoplive ham.
Jeg brød mig aldrig om ham Martin.
Vi skulle ikke have ladet ham lege med ham.
Hvad, hvis det var Brian?
Vi var begge glade for, at Brian havde fået venner.
Tager de ham fra os?
Det vil ikke ske. Han har et godt hjem.
Hallo.
Siger du, jeg har et familieanliggende?
Okay.
Jeg kommer straks.
- Nu? - Gunn vil tale med mig.
Jeg tager en uge fri.
- En uge? - Nance. Indtil vi får styr på tingene...
...og ved, hvad der sker.
Hvad skete der?
Jeg beklager. Jeg burde være i Atlanta.
- Jeg fik en opringning. - Ikke jeg.
Jeg beklager.
- Jeg skulle have ringet. - Ja.
De har tryglet om FBI's hjælp i ugevis. Vi blev smidt ud efter et døgn.
Du skulle have ringet.
Atlanta-kontoret informerede mig i morges.
Holdens "introduktion" var ikke populær hos politidirektøren?
- Har du talt med Holden? - Nej.
Jeg spørger dig som din chef. Hvad sagde Holden, der var så krænkende?
Politidirektørens afvisning af, det var en kidnapning, var belejlig.
- Hvad sagde Holden? - Intet upassende.
Han gav et overblik, sagde, vi ledte efter forbindelser.
Forklarede at han mente, at gerningsmanden var sort.
- Måske var det måden, han sagde det på. - Hvordan?
Måske var han mere specifik, end vi kan bakke op om.
Opfattelsen i Atlanta var,
at Holden ville styre efterforskningen
"i en retning, som Atlanta ikke støtter udadtil".
- Lyder som politik. - Nævn en storby, hvor det ikke gælder.
Vi må være klogere.
Hvis Holden roder sig ud i politik,
skal du stoppe ham...
...eller informere mig om konsekvenserne.
De har ret. Jeg skulle have fornemmet stemningen.
De skal forstå, hvorfor de har brug for os, ikke hvorfor de skal være på vagt.
Jeg forstår.
Det må ikke ske igen, Bill.
- Kunne du ikke have ringet? - Det skete så hurtigt.
Nogen ringede til Gunn.
Ifølge Barney kunne vi intet gøre. Det er politik.
- Jeg taler med Ted. - Tal ikke med nogen.
Det var ikke politik, før du fremlagde dine grundløse konklusioner.
Du var enig i, at han er sort.
Forstår du, hvordan det opfattes,
når du fremlægger en profil uden at have besøgt et åsted?
Hold kæft næste gang, til vi har gjort benarbejdet.
Undskyld, du hørte det.
- Du ser skrækkelig ud. - Tak.
Så Atlanta-turen er blevet afkortet?
Jeg kan bebrejde Holden, men jeg skulle holde øje med ham.
Være hans skyklapper.
Han ville bare imponere dem.
- Han trådte på en mine. - Det er et fuldtidsjob.
Ja.
Jeg bliver bedre til det, men jeg går tidligt hjem i dag.
- Familieting. - Er alt okay?
Ja, det er bare... Jeg er tilbage i morgen.
Okay.
- Gregg og jeg talte med Henley. - Gregg?
Vi troede, I ville være bortrejst i ugevis.
- Hvordan gik det? - Han var lidt tøvende.
- Klappede han i? - Vi var to om det.
Transskriptionen er klar i morgen.
Det ser jeg frem til.
Vi kommer for sent.
- Det er okay. - Den starter om to minutter.
Så går vi glip af trailerne.
Før vi finder vores sæder, går vi glip af noget.
- Det føles vigtigt for dig. - Du kører forbi.
Bare rolig.
Jeg parkerer her.
Jeg er bare et af de mennesker, der må se hele filmen.
Jeg køber popcorn, finder mit sæde og ser trailerne.
Mange har det sådan.
Hvis du siger det.
Det vil tage mig et minut at møve mig ind her,
for jeg er langsom til at parkere.
Vi går helt sikkert glip af noget.
Jeg har en uåbnet, middelmådig flaske Chablis hjemme i lejligheden.
Virkelig?
Med skruelåg.
Hvordan kan jeg sige nej til det?
Hvad?
Ikke noget.
Har du vinen?
Talte jeg dig ikke fra at ville smage den?
Jeg forestillede mig ikke, at du boede sådan her.
- Lille lejlighed? - Spartansk.
Dit liv virker overdådigt.
Ens altfavnende ånd
afspejles ikke nødvendigvis i ens omgivelser
- Hvem sagde det? - Mig. Kunne du ikke genkende min stemme?
Han er nuttet.
Ja.
Han er ikke slem.
- Hvor tit ser du ham? - Vi skal til en Dukes-kamp i weekenden.
Dukes?
Baseball.
Savner du ham?
Selvfølgelig.
Tanken om at forme en andens liv er skræmmende. Jeg kan dårligt klare mit.
Jeg bruger mælkekasser som hylder.
Jeg har hylder, og de symboliserer ikke en højere viden.
Det, du gør, kræver mod.
Jeg er glad for, du lever et autentisk liv.
Jeg er glad for at være her.
Med dig.
I lige måde.
Jeg kan lide baseball.
Kan du?
Det tror jeg, hvis jeg så en kamp.
Jeg introducerer ikke min søn for mine dates.
Selvfølgelig ikke.
Det er ikke...
Det er helt okay.
Undskyld, det var forkert.
Det handler ikke om dig. Det er bare...
Introducer ikke din søn for folk, du ikke kender.
Jeg taler med promiskuøse mødres afkom, og det er... Jeg siger ikke, at du er...
Kan vi gå tilbage til lige før, efter jeg havde fået mit livs bedste sex?
Før jeg inviterede mig selv til lilleputkamp.
Minor League.
Han ville synes om dig.
Han har været meget igennem, og jeg vil ikke forskrække ham.
Ikke før det er noget.
Var det virkelig dit livs bedste sex?
Godt reddet. Lebbe-mentorhistorien.
- Og på det rigtige tidspunkt. - Han skulle føle sig accepteret.
- Det fungerede. - Han nægtede at være homoseksuel.
Han var mere defensiv om det end at blive kaldt sadist.
- Damen brokker sig meget. - Han brokker sig over mange ting.
Voldtægt, tortur, mord.
Ved at sige, han ikke deltog i de aspekter siger han, at han var en ikkedeltager.
Hans evne til at sætte ting i bås er utrolig.
Vi må huske, at Henley var et barn.
Måske mener han ikke, han selv havde kontrol over det.
Han vidste, hvad der ville ske med ofrene.
Han besluttede ikke at blande sig.
Uanset om han deltog eller ej, er han skyldig.
Der er forskel på formidling, selvom det er sygt, og mord.
- Forskel, ja, men ikke tilgivelse. - Jeg forsvarer ham ikke.
Men kan en teenager holdes ansvarlig for en voksens handlinger?
Han ville behage Coril Han var bange for ham.
Han var mere trælbunden end bange for ham.
Blev han, fordi han kunne lide at se Coril dræbe?
- Ved vi, at Henley gjorde det? - "Når jeg gjorde noget, nød jeg det."
Han hjalp med at dræbe 20 drenge.
Hvad kan man forsvare ved det?
Jeg siger bare, at han kun var 14.
Kan vi sammenligne ham med Kemper og Brudos?
Ville han selv have myrdet uden Corils påvirkning?
Umuligt at sige.
Dog erkender han en tæt forbindelse til en mand,
han så gøre forfærdelige ting og truede med at dræbe ham.
Var behovet for accept stærkere end en moralsk grænse?
Det udnyttede Coril.
Jeg har tænkt, at vi skal tale taktik.
Vi havde ikke fået det her, medmindre...
- Du havde improviseret? - Fundet på ting?
Touché.
Vi bør ikke lære andre teknikken at følge instrumentet.
Det eneste, der har virket, er at tale om dem.
Hr.
Henley?
Hvilken manøvre. Jeg troede, jeg læste Holden.
Gregg, giver du os et øjeblik?
Vicedirektør Wyman kommer på besøg.
Jeg holder en lille soiré og vil gerne invitere jer alle.
Selvfølgelig. Med glæde, Ted.
Wyman kan blive en god fortaler i Washington.
Han skal høre vores historie fra jer, der skabte det her.
Ja.
Så det er en arbejdsfest.
Ja, men I skal også more jer. Tag Nancy med.
Holden og dr. Carr, tag endelig en gæst med.
Tak, det ser vi frem til.
En ting til.
I får Manson.
- Hvornår? - Om tre uger.
Hold da kæft.
Vi må overveje vores tilgang.
Sagde han Manson?
- Tilgangen er den samme. - Nej.
Det er den første gang, vi taler med en, der ikke har myrdet.
Det ville være nyttigt at se på ham fra team-perspektivet.
- Manson var familiens leder. - Så er det vores tilgang.
Retslægens rapport bekræfter børnenes forklaringer.
Brian deltog ikke i de aktiviteter, der første til ofrets død.
Men han var til stede, og som han selv har sagt,
foreslog han at anbringe ofret på et kors.
Han troede, det ville genoplive Daniel...
Fru Tench, en familie har mistet sit barn.
Brian handlede uden hensigt, og på grund af hans alder
vil jeg ikke rejse tiltale mod ham.
Men vi kan ikke ignorere,
at han havde mulighed for at hente hjælp eller tale med sine forældre, jer.
Det var hans valg.
Han ville enten ikke opdages eller kan ikke skelne mellem rigtig og forkert.
Vi skal undersøge hans motiver for at sikre, at han ikke udgør en fare.
En fare?
Jeg vil bede sundhedsforvaltningen evaluere ham.
Må han blive derhjemme?
Ja.
I har fået en sagsbehandler og en psykiater.
Domstolen vil træffe sin beslutning baseret på deres evaluering.
Jeres deltagelse i denne proces er påkrævet
og afgørende for Brians fremtid.
Socialrådgivere er underbetalte og overuddannede.
Forsøg ikke at forklare jer ud af situationen.
Det vil ikke fungere.
Uanset forhindringen, bør I klare den.
Jeg troede, det var forbi, når de indså, Brian talte sandt.
Vi kan beholde ham derhjemme.
Hvor fremmede kan stikke til ham.
- En socialrådgiver? - Vi har ikke et valg.
Han har ikke gjort noget.
Tak for din hjælp, Art.
Jeg har selv børn.
Hav det godt.
Hvorfor sagde du ikke noget? Forsvarer du ikke dit eget barn?
Det er ikke en retssal. Art har ret. Det er en proces.
Måske er det en god idé, at Brian taler med nogen.
Der er intet galt med ham. Han er ikke kriminel.
Det ved jeg godt.
Han kommer hjem med os.
I dag var en god dag.
- Alvorlig talt? - Han er ikke slem.
Men svær at promovere? Du graver din egen grav.
Er jeg gået glip af noget?
Nej. Vi skulle til at tale mål.
Wendy har helt ret. Vi spørger ikke Manson om drabene.
Vi skal finde ud af, hvordan en lille, uuddannet tidligere straffet
overbeviste en gruppe teenagere om at myrde syv fremmede.
Morderne:
Susan Atkins, 19. Manson kaldte hende "Sadie".
Sang i kirkekoret.
Linda Kasabian, 20. Kvik studerende.
Vennerne beskrev hende som en "blåøjet romantiker".
Patricia Krenwinkel, 22. Læste troslære og overvejede at blive nonne.
Mary Brunner, 26.
Bibliotekar.
Og Tex Watson, 24.
- Redaktør af skoleavisen, dygtig atlet. - Lyder som en high school-årbog.
Normal opvækst, high school-eksamen, enkelte gik på college.
Men de løb hjemmefra og blev den del af Manson-familien.
Med undtagelse af Brunner, det første medlem,
blev de alle mordere på mindre end to år.
Brunner deltog ikke i mordene.
Korrekt. Hun blev anholdt sammen med Bobby Beausoleil
kun to dage før Tate/LaBianca.
De myrdede en producer efter en narkohandel,
men det interessante er åstedet.
De gav De Sorte Pantere skylden for mordet
ved at skrive "politiske svin" på væggen med ofrets blod.
Her er LaBiance-åstedet. "Død over svinene".
Og åstedet på Cielo Drive...
... "Svin" med Sharon Tates blod.
"Helter Skelter."
Det var Mansons tema.
Ifølge anklageren var motivet en racekrig, og familien hans middel til at starte den.
Lyder Krishna Venta bekendt? En kriminel, der påstod at være Messias.
Han startede sin egen kirke og prædikede, at samfundet var fortabt.
Han forudså en racekrig.
Han kendte et hemmeligt sted i ørkenen, hvor hans flok kunne vente.
Når krigen var forbi,
ville de starte en ny civilisation.
- Det lyder som Mansons strategi. - Krishnas.
Manson boede i hans kirke i 68. Han sagde: "Altings ånd har bragt mig her."
Så antog han den samme doktrin og kaldte den "Helter Skelter".
Var det ikke Mansons idé?
- Han lånte selv navnet. - Han er en fupmager.
Men spørgsmålet er, hvordan en fyr som ham...
...får unge som dem...
...til at gøre det?
Har I bemærket ændringer i hans adfærd?
Slet ikke.
- Læser De for ham, fru Tench? - Han elsker Clifford, den store røde hund.
Sport, hr. Tench?
- Han kører på sin cykel. - Næsten uden støttehjul.
- Men ingen holdsport. - Nej.
- Hvad gør han, når han er ked af det? - Han siger ikke så meget,
men han kommer til os, hvis der er noget.
Og han går i folkeskolen?
Ja.
Som ikke har hjælpeklasser?
Nej.
Vi mener ikke, han har behov for...
Brian er bare genert.
Javel.
- Hvad med dårlig opførsel? - Vi gør ikke noget særligt.
Han bliver sendt op på sit værelse.
Korporlig straf?
- Aldrig. - Nej.
- Har I et våben i huset? - Ja, på mit kontor.
Er døren låst?
Altid.
Brian.
Brian, kom her.
Det her er frøken Leland.
Frk. Leland.
Hej, Brian.
Gå du bare indenfor og læs noget Clifford. Jeg kommer straks.
Smut bare.
- Undgår han Dem? - Han har haft et par svære uger.
Frk. Leland, vi elsker Brian.
Han er adopteret, men han er vores skat.
Selvfølgelig, fru Tench.
Næste gang skal jeg se hans fødselsattest,
hans lægejournal og karakterbøger.
De her forklarer processen.
Retningslinjer for børns sikkerhed. Jeg kigger uanmeldt forbi med mellemrum.
Vi fastlægger hans adfærd i dette miljø, så vi kan evaluere hans fremskridt.
Og overveje eventuelle ændringer.
Hvilken slags ændringer?
Det ved vi ikke endnu. I har en aftale med dr. Moritz hver fredag.
I skal begge møde op.
Selvfølgelig.
Vi rapporterer til anklageren
med vores anbefalinger.
Han træffer alle fremtidige beslutninger.
På gensyn.
Ja, på gensyn.
- Vi gør præcis det samme. - Hvad?
Besigtiger åstedet.
Bliv ikke for fortrolig med hende. Hun er ikke vores ven.
FBI.
Håber du på en autograf?
Det er research.
Få ikke udløsning, før vi er indenfor.
I kommer til at vente. Han nægter at forlade cellen.
Hvor chokerende.
- Hvad med Kemper? - Jeg kan spørge.
Nej! Ikke Kemper. Vi er her for at tale med Manson.
- Vi venter. - Bare rolig.
Spørg, om han vendte tilbage til åstedet, for BTK.
- Det sagde han, han gjorde. - Vi må vide hvorfor.
Jeg klarer den.
Hvad vil Manson tænke, når han hører, vi taler med Kemper?
De er jaloux på hinanden.
Fornuft anvendes
til at retfærdiggøre de dunkle lyster, der styrer vores adfærd,
impulser, lidenskaber, fordomme og dårskaber.
Mine herrer.
Hvilken overraskelse.
Bill.
Ed.
Holden.
- Det er godt at se dig, Ed. - Sid ned.
Vidste du, at Holden besøgte mig,
da jeg var indlagt?
Ja.
Det betød meget for mig.
Det gør venner, ikke?
Så Manson, hvad?
- Rygtet spredes hurtigt. - Det er svært at holde det hemmeligt.
Alle ved, når Charlie skider.
Og ellers fortæller han dig om det.
Selv hvis en anden sked for ham.
Han har aldrig gjort det. Han ved ikke, hvordan det er.
- Så han fortjener ikke opmærksomheden? - "Kaosset" er blevet mytologiseret.
Hvis I vil forstå, hvad der skete, burde I tale med Tex.
- Den ærkeamerikanske brik? - Ja.
- Du har nok ret. - Det skal vi huske.
Men vi vil ikke tale om Manson.
Okay.
Hvad vil I tale om?
Om dig, Ed.
Jeg ville spørge om en ting, du sagde.
Om at genbesøge åstederne.
Hvorfor gøre det?
Jeg kunne genopleve gerningen.
Føle den samme opstemthed, den utrolige forløsning.
- Det ophidsede dig? - Ja.
Jeg genoplevede den seksuelle tilfredsstillelse.
Hvad lå der bag beslutningen?
Den følelse af total dominans
og besiddelse, som drab giver en,
bliver et behov.
Det behov vokser til en kompulsiv trang,
indtil man må på jagt igen.
Nogle gange kunne jeg udsætte det
ved at huske drabsøjeblikket.
Det kan man nyde, når man er på stedet.
Og hvis det ikke er muligt? Der er for mange folk.
Jeg beholdt ting. Nipsting.
- Minder om oplevelsen. - Polaroidfotos.
Jeg kunne holde dem. Besidde dem.
De var souvenirer.
Var der et tidsrum,
noget du kunne måle, hvor disse "souvenirer" ikke var nok?
Er der en, Holden?
En, I ikke kan fange?
Passer det, Bill?
East Area-voldtægtsmanden? San Mateo-morderen?
I-45-morderen nede i Texas?
I har fundet en, der ikke er kommet i nyhederne.
- Der lige er begyndt. - Har du nogen tanker om sådan en person?
Selvfølgelig.
Men jeg måtte kende til de relevante detaljer.
Vi kan ikke diskutere aktuelle sager, Ed.
Med nogen.
- Det forstår du nok. - Selvfølgelig, Bill.
Det er et udmattende liv.
Succes fordrer flere ting. I takt med, at jeg blev bedre
var jeg nøjeregnende med, at alle betingelserne var opfyldt.
Den person, I leder efter, har et rigt fantasiliv.
Om hvad han har gjort, hvad han vil gøre.
Hvordan han kan blive bedre.
Disse drømme vil fortære ham. Snart kan den virkelige verden ikke måle sig.
Hvordan fanger vi en fantasi?
Det kan man ikke. Hvis han er god, kan man ikke se det.
Han vil ligne alle andre, have forhold og et job.
Mordere kan ikke klare et normalt liv. De kommer fra en marginaliseret baggrund,
kan ikke klare presset. De begår fejl.
Alt, du ved om seriemordere,
stammer fra dem, der er blevet fanget.
Han er klar.
Beklager, Ed.
Det er okay, Bill.
- Er der bånd nok tilbage til fupmageren? - Jeg har ekstra med.
Han snakker meget.
Jeg skriver på min bog. Jeg skal bare bruge en skrivemaskine.
- Vi skal se, hvad vi kan gøre. - Tak, Bill.
Vi ses.
En ting til.
Manson er lille.
Meget lille.
Undlad at stirre.
Slik min pik!
Der er min mær!
Rend mig!
Burde vi tale med Tex?
Ved du, at Kemper haler dig ind?
Han er vores mest troværdige emne.
- Niveauet er lavt. - Han meldte sig.
Han var aldrig blevet fanget. Han er en utrolig kilde.
Ny mikrofon.
For eftertiden.
Som en skide konge.
Fjern lænkerne.
Dem alle sammen.
Jeg er FBI-agent Tench.
Det her er agent Ford.
Det er ikke et forhør, hr. Manson.
Vi ved, du ikke begik Tate eller LaBianca-mordene.
Vi vil tale om dit forhold til "Familien".
Og hvilken indflydelse det havde på mordene.
Sid ned.
Vi vil gerne høre,
med dine ord, hvad der skete.
Må vi optage det her?
Nogle af medlemmerne har anklaget dig for mordene, men derefter ændret historie.
Andre har beskyttet dig.
Du kontrollerer dem selv fra fængslet.
Uanset hvad de siger, bibeholder du den samme historie.
Fordi min sandhed er enkel.
Og din er kompliceret.
På hvilken måde?
Du kan ikke se det, men den eneste sandhed er nu.
Kun nuet er ægte.
Vi er mest interesseret i dengang.
Hvordan du mødte, påvirkede
- og indoktrinerede dine følgere. - Indoktrinerede. Seriøst.
Hvordan begyndte familien? Pigerne først?
Det, I kalder "Familien",
var unge, som I ikke ville have. I smed dem ud, som affald.
Jeg samlede dem op og sagde, man ikke kan gøre noget galt i kærlighed.
Kærlighed? Lærte du dem det?
Er du familiefar, Tench?
Ja.
Han er også familiefar, med sine nøgler og pistol.
Han lærer sine børn noget lige nu. Hans overbevisning, som de lever med.
Du lærer også dine børn ting.
Se på jer selv, og overvej de løgne, I lever med.
Disse børn, der angriber jer med knive, de er jeres.
De var dine følgere. Du gav dem kniven.
Du lærte dem det. Det var ikke mig.
- Jeg hjalp dem bare med at gå. - Og så myrdede de syv uskyldige mennesker.
Så nu er det min skyld?
Er det min skyld, at jeres børn gør, hvad de gør? De børn, som I forsømmer.
Ingen af dem handlede uden din godkendelse.
Hvis du er sikker på det, behøver du ikke tale med mig.
Så kan du tale med dig selv.
Lad os tale om 9. august 1969.
Det er fortid.
Og når det er fortid, er det fortid.
Du fortalte "Familien", at det var tid til Helter Skelter.
De skulle starte en racekrig ved at myrde hvide.
Det er anklagerens fantasi. Hans frygt.
En afspejling af hans frygt.
Så det her skete aldrig?
Ja, det skete aldrig.
Bugliosi er et geni, mand.
Han havde alt, en anklager drømmer om, undtagen en sag. Han har ikke en sag.
Så han får Linda Kasabian til at vidne,
og hun fortæller, hvordan hun har løjet og snydt
og har gjort en masse uærlige ting.
Men det er okay, for nu fortæller hun sandheden.
Hun har ikke et skjult motiv,
som immunitet for syv mord.
Så hun løj? Alle vidnerne løj?
Hvert vidne sagde det, der bedst kunne betale sig for dem.
Ikke for mig.
- Tror I på det Helter Skelter-pis? - "Død over svinene." "Politiske svin."
- Det lyder som en vision. - Der er ingen.
Jeg havde en mening om sorte og hvide og deres indbyrdes problemer.
- Jeg husker ikke noget om en racekrig. - Hvordan blev det så historien?
Sadie begyndte at høre budskaber på The White Album.
Hun gav pressen materialet til at skrive præcis, hvad de ville.
Anklageren tog Sadies version og gik i retten med den.
"Charles Manson: Verdens farligste mand."
"Hippiekultleder programmerede andre til at dræbe."
I den bog var jeg så magtfuld, at mit blik fik hans ur til at gå i stå.
Jeg lå i cellen og tænkte: "Er jeg det, de siger, jeg er?"
Jeg troede næsten selv på det pis.
Jeg har gloet på alle ure, jeg ser.
Men ved I hvad?
Jeg glor, men uret går aldrig i stå.
Du isolerede en gruppe teenagere i ørkenen.
Gav dem stoffer. Sagde, du var Gud og sendte dem ud for at dræbe.
Hør her, Bobby Beausoleil sad allerede inde for mord.
Tex og Sadie opsøgte mig
og sagde, vi kunne begå nogle kopimord for at få ham ud.
Så mordene og alting handlede bare om at få Bobby Beausoleil ud.
Børnene så på mig med kolde øjne.
Ja, dine børn.
Tex Watson, den ærkeamerikanske dreng.
Copevilles stolthed.
Jeg var klog nok til ikke at lægge mig ud med ham, så jeg sagde:
"Gør, hvad din kærlighed siger, så gør jeg, hvad min siger."
Hvad han gjorde, må han selv forklare jer.
Så det var deres plan? Du var ikke ansvarlig...
Et menneske lever i en cirkel.
Han er kun ansvarlig for sin egen cirkel.
Jeg mindes ikke at have sagt "hent en kniv og dræb nogen".
Pis.
Jeg kunne dræbe dig med mikrofonledningen. Med din blyant.
- Jeg vil elske mig selv, så nej. - Du lægger det i en andens cirkel.
Hør her, mand. Tex?
Jeg vidste ikke, om hans rus var ny eller ved at aftage.
Jeg tog tilbage til Cielo Drive og sendte en af ungerne ind for at tjekke.
Hvorfor ikke dig?
Det var et gerningssted. Jeg var prøveløsladt.
Men du var til stede ved LaBianca-mordene, ikke?
Det blev jeg nødt til.
- Gjorde du? - Ja. Tex kom efter mig.
Jeg skulle se svag ud.
Vi gjorde fremskridt indeni os selv. Vi lærte nye ting. Det ændrede han.
Han lavede sin egen cirkel.
Så nu ville han gå tilbage til "Jesus elsker mig"?
Guds lam, det spil om rigtig og forkert, som vi har spillet i 2000 år.
Er det et spil?
Der er intet rigtig og forkert, kun "er".
Livet er det, det er. Det har intet med rigtig og forkert at gøre.
- Så mordene på syv mennesker "er" bare? - Ja, det er de, ikke?
Ingen dør eller lever. Det er de to ord, der er tilbage i spillet.
- Folk døde. Det sørgede du for. - Alt er kærlighed.
- Der er intet, der ikke er kærlighed. - Virkelig? Intet?
Skal vi høre på det her pis?
Prøv at følge en anden vej. Tag dit tøj på omvendt og lad alle grine ad dig.
Du er en kryster. Som ikke tager ansvar for sine handlinger.
Du spiser kød med dine tænder og dræber ting, der er bedre end dig,
- og kalder du dine børn mordere. - Du er en morder.
- Jeg har ikke dræbt nogen. - Du beordrede dem
- til at slagte dem. - Jeg ønskede ingen død.
Jeg beordrede ikke nogen til at gøre andet end det, de ville.
Du stoppede dem ikke.
Jeg lod børnene gå. Falder de, lærer de af det.
Det gør en stærk.
Man lader ikke børn falde, man vejleder dem.
Vejleder dem til hvad?
Det, du har vejledt dem til?
- Din skide dværg. - Bill.
Den vrede, du føler, Tench, er den vrede, du føler for dig selv.
Find en anden at gå efter.
Jeg gider ikke være din syndebuk eller dit spejlbillede.
- Du er ikke mit spejlbillede. - Jo, jeg er.
Jeg har været i din celle siden jeg var 8. Jeg har ikke et navn. Jeg er B-33920.
Når klokken ringer, rejser jeg mig op. Eller går udenfor.
Jeg gør, hvad klokken siger.
Jeg er Pavlovs hund. Jeg er det, I vil have, at jeg er.
Men du vil have en djævel...
...for det er det, du er.
Jeg havde intet at sige i din verden.
Du skabte den.
Hvad mener du om mordene? Det er det, der tæller.
Det skete i din verden, ikke min.
Det, der "tæller", er, at du beordrede syv mord.
Otte inklusive den ufødte baby.
Og nu kan du projicere det på mig,
og spærre mig inde i dit fængsel og sige, at din verden er bedre.
Men fængslet er tankespind.
Vi er vores egne fanger eller fængselsinspektører, som aftjener en dom.
Fængslet er i dit hoved. Kan du ikke se, at jeg er fri?
- Du ser ikke så fri ud. - Det gør du heller ikke.
Du ligner en tegning af, hvad nogen sagde, du er.
Du lever for andres mening. Du udstråler smerte og tænker, om du ser okay ud.
Det er nok.
Bill.
Hør her.
Flotte solbriller.
Må jeg få dem?
Mange tak.
Gurufjolset kan rådne op i helvede, hvis det står til mig.
Agent Ford!
- Manson sagde, han tog dem. - At han stjal dem?
Han pralede med det. Han er på vej i hullet.
Det er noget pis.
Hvad giver mere mening?
At Manson tvinges til at deltage i Tex' og Sadies mord,
- eller en racekrig forudsagt af Beatles? - Løj anklageren?
Han digtede en historie.
Han skulle forklare en middelklassejury,
hvorfor normale middelklasseunger myrdede syv personer.
For fanden da.
Watson er en time herfra.
- Vi kan overnatte her. - Jeg må hjem.
- Kan du ikke blive i en dag? - Nej.
Vi må ikke fejle igen efter Atlanta.
Hvis du bliver, må jeg vide, om jeg kan stole på dig.
Absolut.
Gå derind. Tal med ham. Kom hjem. Forstået.
Det lover jeg.
Tak, Bill.
Pis. Hvad er klokken?
17.16.
Er dit ur i stykker?
Undskyld mig.
- FBI. Kan De bede flyet om at vente? - Det er lettet.
- Er der et natfly? - Kl. 22. Ankommer kl. 06.30
Tak.
Jeg beklager.
Jeg kan opdatere ham, hvis De vil gå i gang.
Aftalen er af hensyn til begge forældre.
Jeg beklager.
- Undskyld forsinkelsen. - Det sker.
Men kom ikke for sent til en aftale med frøken Leland eller anklageren.
Vi forsøger at undgå advarselslamperne.
Absolut.
Jeg skal hjælpe jer begge. Og Brian med at komme videre.
Tak.
Målet er at afdække Brians forståelse
af begivenheden, hans hensigt...
Han ville ikke gøre den lille dreng noget. Han troede, at korset...
- Det skal jeg høre fra Brian. - Jeg forstår mit barn.
Din viden om Brians adfærd er afgørende. Men vi har en procedure, vi følger.
Det forstår vi.
Lad os begynde med forholdene derhjemme. Ifølge Leland rejser du en del med jobbet.
- Din kone siger, du afholder kurser. - Han er mest hjemme nu.
- Hvorfor kom De for sent, hr. Tench? - Jeg arbejder med adfærdsvidenskab.
Hvad er det?
Vi arbejder på at identificere kriminelle via deres psykologiske fingeraftryk.
Hvordan gør man det?
Vi taler med straffefanger for at kodificere deres adfærd
- og få indsigt i deres mentale tilstand. - Hvilken slags kriminelle?
Seriemordere.
Talte du med en morder i morges?
Jeg var i Californien. For at tale med Charles Manson.
Manson?
Ja.
Vent. Talte du med Charles Manson?
Han er noget af en original, ikke?
Det er korrekt.
Det ville være interessant at høre, hvordan samtalen gik. Kan De fortælle det?
Jo da.
Efter noget tid her, forstår jeg Charlie bedre.
- Hvordan? - Det handler om overlevelse.
Charlie er ikke sej, så han skabte en profet-persona.
En falsk profet.
Intet, han sagde, gik i opfyldelse, udover det, vi gjorde.
Men han overbeviste en om ting, man ikke troede mulige.
Vi vidste ikke, om han var Jesus eller Djævelen, men
- begge dele var bedre end at være alene. - Du voksede ikke op alene.
Du havde en god familie. Du må have haft et moralsk kompas fra tiden før Charlie.
Charlie fik en til at tro, noget var ens idé.
Han startede i det små med at samle os i en rundkreds,
og så satte han en stol i midten,
og så skulle vi forestille os, at der sad en i stolen.
Vi skulle skræmme vedkommende.
- Ved at glo på dem og skrige ad dem. - En tom stol?
Vi troede, de var apokalypsens sirener.
Charlie talte om ting, vi skulle gøre med dem.
Vi ville bryde ind hos dem,
binde dem og dræbe deres familier.
De var kun vores idéer, fordi han fik dem først.
Når vi havde taget dem til os, blev vi sendt ud på rov.
Hvad er det?
Det kaldte Charlie det, når vi sneg os ind hos folk
og flyttede rundt på deres møbler.
Han sagde, det kunne hjælpe os med at besejre vores frygt.
Vi fik så mange stoffer, vi ikke vidste, hvad frygt var.
- Gav han jer dem? - Belladonna, Orange Sunshine, STP.
Da Charlie sagde, Helter Skelter nærmede sig, tog vi nogle stærke ting.
- Talte han om Helter Skelter? - Hele tiden.
Han sagde, at Helter Skelter var anklagerens påfund.
Fra det øjeblik, jeg mødte ham, talte han om racekrig.
Vi troede, at hver dag var dommedag.
Det er der en frihed i.
Uden en morgendag er der ingen konsekvenser.
Betyder det noget, hvad man laver den sidste dag?
Hvilke forbrydelser ville du begå?
Jeg kunne nok skelne mellem rigtig og forkert.
Men intet føltes forkert.
- Min samvittighed blev taget fra mig. - Af Charlie?
Ifølge Charlie planlagde du og Sadie mordene for at få Bobby løsladt.
Vi var en enhed.
En del af en helhed.
Vi tænkte de samme tanker.
Charlie sagde, hvis de sorte ikke startede Helter Skelter,
så måtte vi vise dem vejen.
Han havde været på Cielo Drive før.
- Så det var hans idé. - Alle idéerne var hans.
- Men han tog ikke med. - Charlie ville ikke have beskidte hænder.
Han tog til huset.
Da det var forbi.
Gav han dig eller pigerne specifikke ordrer?
Jeg skulle slå alle ihjel. "Gør det så grufuldt som muligt.
Slå dem alle ihjel."
Og det gjorde du.
Ja.
Jeg kan huske... at jeg sad i bilen.
Jeg havde så mange stoffer i mig, min hjerne slog til og fra.
Jeg hvilede mit hoved i Sadies skød.
Hun sagde, jeg skulle skære telefonledningen over.
Det næste, jeg husker, er, at vi er i indkørslen.
Der var forlygter, og Sadie råbte: "Tag ham."
Jeg så ned, og jeg havde en pistol i hånden,
så jeg stak den ind ad ruden og skød.
Der var ingen tanker eller følelser.
Den attenårige Stephen Parent.
Mit livs første rigtige synd.
Jeg har angret den.
Og Gud har velsignet min sjæl med sin tilgivelse.
Så du følte ingenting?
Døden betød intet for os.
Okay.
Hvad skete der i huset?
Jeg fulgte efter Sadie indenfor.
Der lå en mand og sov på sofaen, og der var stille.
Folk kom ind fra andre rum.
En mand råbte ad mig. Jeg havde pistolen, så jeg skød ham.
Alting blev et stort kaos.
Kvinder skreg.
Vi stak folk, styrtede rundt. Der var blod alle steder.
Følte du noget da?
Sadie måtte sparke mig i gang.
Men du...
...gik i gang.
Husk, at disse mennesker blot var forme.
De havde ingen ansigter.
Sadie skreg ad mig udenfor.
Hun havde væltet en kvinde omkuld...
...så jeg stak hende.
Du stak Abigail Folger...
...otteogtyve gange.
Ja.
Hun var død, da jeg begyndte.
Frykowski havde 51 stiksår.
Jeg kan huske, at kniven gik op og ned...
...som en hammer i en motor, indtil min næve forsvandt.
Og så?
Så gik vi ind i stuen.
Hvor Sharon Tate var.
- Kunne du se, at hun var gravid? - Ja.
Hun bad os om at tage hende med,
så hun kunne føde, før vi dræbte hende.
Tex?
Det virkede ikke skørt at tage hende med.
Men jeg hørte kun Charlies stemme. "Dræb dem alle."
Han gentog: "Sørg for, at alle er døde."
Det gjorde du.
Ja, hvad Charlie sagde.
- Undtagen at tage med til de andre huse. - Hvilke huse?
Charlie gav os en liste, men jeg var træt.
Det er hårdt at stikke folk.
Nogle gange rammer man en knogle. Mine hænder var ømme.
Vi tog tilbage til ranchen, og jeg sov som en baby.
Tex, tror du, du havde dræbt nogen, hvis du ikke havde mødt Charlie?
Det håber jeg ikke. Jeg beder til Gud om, at jeg ikke ville...
Jeg ved, at jeg har angret det.
Jeg skød og stak dem.
Jeg slog Frykowski med pistolen, til den knækkede.
Fordi Charlie sagde det.
Charlie slog ingen ihjel. Han fjernede vores frygt for at gøre det.
Så du påtager dig ansvaret.
Jeg slog dem ihjel.
Alle sammen.
De er ofre for "Watson-mordene".
Men ifølge Bibelen er vi alle syndere, der ikke fortjener Guds storhed.
Han, der tilstår, bliver tilgivet. Jeg var fortabt,
indtil jeg gav mig selv til Gud. Men nu har Gud forløst mig.
Først Manson og nu Jesus. Han udskiftede et trossystem med et andet.
De selvmodsigende historier bekymrer mig ikke. Ingen af dem er pålidelige.
Jeg ved ikke, om Manson var spild af tid. Han kontrollerede sine unge følgere,
som Coril gjorde med Henley. Han brugte sex og stoffer.
- Men han havde også en filosofi. - Hvis man kan kalde den det.
Hvad er Helter Skelter?
Den er lånt.
Hvad gjorde den nyttig for ham? Hvad, hvis målet ikke var racekrig?
Hvis det handlede om kontrol?
- Over familien? - Det skulle fostre solidaritet.
Hvad, hvis Tex og Sadie fik idéen til mordene?
De var proaktive, risikable, revolutionære.
Det var ikke Mansons ønske. De afslørede ham.
De gjorde, hvad han kun talte om. Fra Mansons perspektiv
- truede det hans autoritet. - Han måtte gå med til det.
I LaBianca-huset bandt Manson ofrene, før morderne gik ind.
Han ville minde dem om, at det var hans plan. Ingen andens.
Han gjorde alt for at bevare sin autoritet i Familien.
Kontrol, eller tilsyneladende kontrol, for enhver pris.
Selv syv mord.
Da vi gik, gjorde han noget sært.
Han bad om mine solbriller, som jeg gav ham.
Vagten sagde, han pralede med, at han havde stjålet dem fra FBI.
Han ville straffes, så han fremstod magtfuld.
Vi har nogle skæve unge.
Og så har vi en manipulerende kriminel.
Mener du, Manson blev tvunget til det?
Tex beskrev, hvordan han blev hjernevasket.
Han afviste ikke, at han ville have myrdet uden Manson.
Manson fandt de rigtige folk. Unge, føjelige, alene.
Men primært folk med potentiale.
De så dem selv som outsidere.
De gjorde det, fordi frygten forsvandt. Han hjalp dem med at blive det, de var.
Hej.
- Følger du mig ind? - Kommer Nancy ikke?
Hun skulle ikke tvinges med.
- Hvad med dig? - Ditto.
Hvor smertefuld bliver det?
Huset fortæller mig, at sprutten bliver god.
Velkommen.
Kom indenfor.
Alle er i stuen. Vicedirektør Wyman er her.
Jeg har varmet ham op. Men overladt de bedste ting til jer.
Husk, de bare vil høre en god krigshistorie.
Jeg har nogle stykker.
Gå bare ind. Jeg kommer straks.
Tak.
Du forventede nok ikke at skulle gøre PR for FBI.
Det prøvede jeg på BU.
Jeg værdsætter det.
Og husk at more dig.
Der er en, du skal møde. Warren.
Det her er dr. Wendy Carr.
En fornøjelse, dr. Carr.
Warren er vores kontakt i ministeriet. Han kontrollerer pengepungen.
Jeg er allerede en fan, så I skal ikke overbevise mig.
Hvilken lettelse.
Hvad drikker du?
Et glas hvidvin, tak.
Har du læst vores rapporter?
De er mere interessante end budgetudvalgets referater.
- Så er niveauet lavt. - Jeg har virkelig læst dem, dr...
- Må jeg kalde dig Wendy? - Gerne.
Jeg har læst analyserne. De er fascinerende og originale.
Vi blev bedt om at efterlade originaliteten i kælderen.
Hvilket chok at komme fra den akademiske verden og dagslys
til en bunker fyldt med agenter.
Mit arbejde kan kun gøres her.
Du er ikke, hvad jeg forventede
efter dr. Carr-kommentarerne om Kempers skamferingsfantasier.
Hvad forventede du?
Noget mindre tætsluttende.
Mere tweed.
George, agent Tench. Grundlæggeren af vores Adfærdsvidenskabsafdeling.
Jeg kender kun den kedelige administrationsside.
Du sidder i rummet med seriemorderne.
Det gør jeg.
Utroligt. Og du får håndjernene taget af, ikke?
Så de føler, at vi vil høre deres side.
Bill har fået ting ud af Speck,
Berkowitz, selv Manson, som de ikke har fortalt andre.
Da vi mødtes med Berkowitz, troede vi, han ville ævle om dæmoner og hunde.
Hvad kunne vi lære af en, der er skør?
Men vi fik ham til at indrømme, at dæmontingen var opspind.
- Sagde han det? - Det rene vås.
Han sagde, psykologerne labbede det i sig.
Udover at gemme sig i en kælder bag en skrivemaskine, hvad kan du så godt lide?
- Det er ikke at "gemme" sig. - Det, jeg mener, er,
at du har en markant personlighed.
Siden du tilbringer al din tid alene,
er du måske ikke klar over, hvordan du påvirker folk.
- Hvad laver vi her? - Alle job er politiske.
Jeg mener, at vi to kunne være et andet sted.
- Jeg vil gerne være alene med dig. - Warren, nej tak.
- Vi kunne have det sjovt. - Holden.
Det her er agent Ford, der også arbejder med adfærdsvidenskab.
- Det er Warren... - Freeman. Jeres kontakt i ministeriet.
Hej.
Leder du efter baren? Jeg vil have en drink til.
Men jeg går lige på toilettet først.
Jeg henter en drink, så kan vi tale færdigt.
Denne vej.
Tak.
Han pralede med at have stjålet FBI-agentens solbriller.
De kom ham i isolation. Snarere end at sige, de var en gave... Der er han!
...foretrak han seks uger i hullet for at virke sej.
Det her er agent Ford.
Han har udviklet mange af vores teknikker.
Bill har trakteret os. Har du også mange historier?
Jeg har oplevet mange af de samme ting.
Jeg efterlader jer med Ford.
Jeg skal tisse.
Det vigtige ved Manson-historien er,
at vi lærer, hvilke handlinger, der styrer adfærd.
For ham var det kontrol.
Hans forbrydelser kan koges ned til det behov.
Ved at korrelere psykologiske aftryk med kendt adfærd
lærer vi mere om den kriminelles handlinger.
Hvordan undslap du showet?
Det er snyd at gemme sig med konerne.
Warren Freeman.
Kender du ham?
Ja.
Han er populær blandt sekretærerne og konerne.
- Hvordan slap du væk? - Holdt fast i den første, der gik forbi.
- Det var tilfældigvis Holden. - Så slemt?
Jeg skulle have vidst det. Hvad med krigshistorierne?
Jeg ved aldrig, hvad jeg sælger.
Det er ikke arbejdet. Jeg hjælper en anden op i systemet.
Men det er meget bedre end...
Undskyld.
Der er nogle ting derhjemme.
Er du okay?
Brian legede med nogle ældre drenge og en lille dreng.
Det kørte af sporet...
...og de ældre drenge kvalte den lille dreng.
Åh gud.
Brian så det hele.
Han huskede nok bibelhistorien,
for han overbeviste de andre om at binde liget til et kors.
Han bliver ikke retsforfulgt.
Men han...
Vi skal gennemgå rettens procedure.
Taler Brian med nogen?
Vi har en psykiater, en socialarbejder og parametre, vi skal opfylde.
Hvad med Nancy?
Hun forstår ikke, at Brian har brug for hjælp.
Men hun vil heller ikke slippe ham af syne.
Det er derfor, hun ikke er her.
Vi har ikke forladt huset siden.
Giv det noget tid. Det er en stor ting.
Hvis der er noget, jeg kan gøre.
Sig ikke noget til nogen.
Holden ved ikke noget.
Jeg forstår.
De ser ud til at kede sig. Vi må hellere gå tilbage.
Give kunstig åndedræt.
- Jeg tror, at jeg smutter. - Det kan jeg godt forstå.
Wendy.
Jeg skræmte dig vel ikke væk?
Jeg tænkte, vi kunne tale et mere stille sted.
Tak, men jeg har det ikke så godt.
Jeg kan køre dig hjem.
- Jeg insisterer. - Jeg kan køre selv.
Så følger jeg dig ud.
Nej, Warren, jeg finder selv ud. Jeg insisterer.
Wyman vil bede dig holde en tale på chefturen. Jeg sagde ja på dine vegne.
Det er et fantastisk sted. Skeetskydning, golf.
Ingen koner.
- Og tid med direktøren. - Var det det, vi håbede på?
Frøken. Bring ham en drink. Han har fortjent den.
Får du Holden til at slappe lidt af?
...begivenheder i den mistænktes liv. Skilsmissehjem og...
Fortalte han jer om Richard Speck?
Nej.
Så Speck kommer ind, og han har noget i hånden.
- Hallo? - Hej, Holden.
- Der er nyt fra Atlanta. - Jim. Sig frem.
Endnu et lig. Kvalt.
Hvor gammel?
Tolv.
Clifford Jones.
Han samlede flasker, så hans tante kunne vaske.
Fuldt dagslys.
Han er nummer 13.
HVER NAT, NÅR DU SOVER, UDSLETTER JEG VERDEN - MANSON
Tekster af: Charlotte Reeve