PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Vůbec nic neřekl.
Děti mívají tajemství. Ale tohle...
Snažil se nám to říct, Bille.
Pořád říkal, „promiň, mami.“
- O tom nevím. - Když se počůral.
To už neudělal celé roky.
Panebože.
Myslela jsem, že se stydí, ale...
Snažil se nám to říct?
Já nevím, Nance.
Co myslel, že se stalo s tím chlapečkem?
Museli vidět, že nedýchá.
Nepomáhal jim s tím.
Jen...
- se díval. - Věděl, proč ho dát na ten kříž.
Myslel si, že zase ožije.
Ten Martin se mi nikdy nelíbil.
Říkala jsem to, neměl si s ním hrát.
Ten kluk je divoký.
Co kdyby to udělal Brianovi?
Oba víme, že najít si kamarády byla pro Briana dobrá věc.
Vezmou nám ho?
To nedovolím.
Má dobrý domov.
Haló.
Řeším zrovna něco soukromého, můžete mu to říct?
Dobře.
Fajn, jedu tam.
Teď?
Gunn mě chce vidět.
Řeknu, že si beru týden volna.
- Týden? - Nance.
Musíme se vzpamatovat,
zjistit, co dál.
Co se děje?
Omlouvám se, pane.
Vím, že mám být v Atlantě.
- Volali mi. - Mně nevolal nikdo.
Omlouvám se.
- Měl jsem zavolat. - To minimálně.
Město nás prosilo o pomoc celé týdny
a nakonec nás vyhodí za jediný den.
Ano, měl jsi zavolat.
Dozvěděl jsem se to dnes ráno z Atlanty.
Holden se u bezpečnostního komisaře
zrovna dobře neuvedl
- Mluvil jste s Holdenem? - Ne.
Ptám se tebe jako šéfa oddělení.
Čím Holden město tak popudil?
Komisař se vymluvil, že nejde o únos
a tím to elegantně zakončil.
- Co mu Holden řekl? - Po pravdě nic neobvyklého, pane.
Vysvětlil komisaři postup:
to, že hledáme spojení.
Vysvětlil, že podle něj
hledáme jednoho pachatele, černocha.
- Možná nešlo o to, co řekl, spíš jak. - Jak to?
Možná zašel do podrobností, které ještě nemáme ověřeny.
Místní agent měl pocit,
že se Holden snaží nasměrovat vyšetřování
do „ulic, které město nechce zkoumat. Alespoň ne veřejně.“
To zní jako politika.
Existuje snad město bez politiky?
Musíme jednat chytřeji.
Jestli se Holden zamotá do politiky, musíš ho zastavit.
Nebo mi aspoň umožnit,
abych zmírnil následky.
Ano, pane. Máte pravdu.
Měl jsem to očekávat.
Musejí pochopit, že nás potřebují,
ne že se nás mají obávat.
Rozumím, pane.
Už se to nesmí opakovat, Bille.
- Nemohls mi zavolat? - Promiň.
Semlelo se to rychle.
Gunnovi někdo zavolat stihl.
Podle Barneyho jsme s tím nemohli nic dělat.
Je to politika.
- Promluvím s Tedem. - Ne, nepromluvíš.
A nebyla to politika, dokud jsi nezačal
prosazovat nepodložené závěry.
Shodli jsme se, že pachatel je asi černoch.
Napadlo tě vůbec, jak bude vypadat, když představíš
profil pachatele bez toho, že bys byl na místě činu?
Příště drž hubu, dokud nebudeme něco vědět.
Promiň, žes to musela vyslechnout.
Vypadáš hrozně.
Dík.
Takže Atlantu zrušili?
Můžu to hodit na Holdena,
ale vezu se v tom taky.
Mám ho hlídat.
Nechal jsem ho užívat si moment slávy,
jenže pak šlápl na minu.
Není to lehký.
Jo, to není.
Budu se tomu věnovat, ale dnes potřebuju vypadnout.
- Rodina. - Vše v pořádku?
Jo. Znáš to...
Zítra jsem zpět.
Dobře.
Udělali jsme s Greggem Henleyho.
S Greggem?
Měli jste být pryč dlouho,
nechtěli jsme pohovory odkládat.
Jak mu to šlo?
Byl... zaražený.
Počítám, že si nadělal do gatí.
Byla to týmová práce.
Zítra bude hotový přepis.
Na to se těším.
Nestihnem to.
Neboj.
Začíná to za dvě minuty.
Tak přijdeme o upoutávky.
Než si koupíme pití a sedneme si, určitě to začne.
Moc to vadí?
Přejelas to.
V klidu.
Chci zaparkovat tady.
Poslyš, jsem jedna z těch,
kteří musí vidět celý film.
Chci si v klidu koupit popcorn, sednout si a shlédnout upoutávky.
Nejsem jediná.
Když myslíš.
Ale než zaparkuju, uběhne minimálně minuta.
Protože parkovat
fakt neumím.
Takže rozhodně
o něco přijdem.
Ale mám doma neotevřenou láhev burgundskýhopochybný kvality,
nejspíš je prošlá.
Fakt?
Se šroubovacím uzávěrem.
To se nedá odmítnout.
Co?
Nic.
Máš to víno?
Já myslela, že tě tím odradím.
Nenapadlo mě, že bydlíš na takovým místě.
Malý?
Spíš prostý.
Vypadáš, že žiješ bohatý život.
Bohatství ducha neznamená,
že musím hromadit věci.
Kdo to řekl?
Já, právě teď. Neslyšelas, jak to říkám?
Je k sežrání.
Jo.
Není špatnej.
Jak často ho vidíš?
Tento víkend budeme spolu. Půjdeme na Dukes.
Dukes?
Baseball.
Stýská se ti?
Jasně.
Jenže se hrozím toho, že bych ho měla vychovávat.
Sotva zvládám sebe.
Místo poliček mám kartony od mlíka.
Já mám poličky, ale to nic neznamená.
Cos udělala, chce kuráž.
Je skvělý, že jsi schopná žít v pravdě.
Jsem tady ráda.
S tebou.
To já taky.
Mám ráda baseball.
Ty máš ráda baseball?
Určitě by se mi líbil, kdybych šla na zápas.
Wendy, svýho syna nepředstavuju přítelkyním.
Ne, to je jasný.
Není to...
Ne, chápu.
Promiň, neměla jsem to říct.
- Nejde o tebe. - Ne.
Není to osobní. Jen...
Neměla bys představovat syna lidem, který neznáš.
Mluvím s dětmi promiskuitních matek,
a...
Tím nechci říct, že jsi...
Nemůžeme vrátit čas do chvíle
po nejlepším sexu mýho života
a než jsem se pozvala na dětský baseball?
Hrají to dospělí.
A... určitě by ses mu líbila.
Má toho za sebou hodně, nechci ho vystrašit.
Dokud to nebude vážnější.
Fakt nejlepší sex v životě?
Ta lesbická příhoda to pěkně zachránila.
Zrovna včas.
Zkusila jsem to,
aby se cítil přijatý.
Zabralo to.
Ale pak zarytě tvrdil, že není gay.
Vadilo mu to víc,
než že ho označují za sadistu.
Potrefená husa nejvíc kejhá.
Odmítá hodně věcí.
Znásilnění, mučení, vraždy.
Tvrdí, že se toho neúčastnil,
takže podle něj
se ho to netýká.
Je neuvěřitelné,
jak do umí rozškatulkovat.
Nesmíme zapomenout, že Henley byl dítě.
Možná měl pocit, že nemůže
nic udělat.
Věděl, co se stane s oběťmi, které přivedl.
A vědomě se rozhodl nezasáhnout.
Ať se toho účastnil nebo ne, je vinen.
Myslím, že je rozdíl mezi nalákáním,
i když je to odporný, a vraždou.
Rozdíl, ale ne zproštění viny.
Neomlouvám ho.
Jenom se ptám,
můžeme odsoudit náctiletého za dospělé činy?
Chtěl Corlla potěšit.
Zřejmě se ho bál.
Spíš byl
v jeho područí, než že by se ho bál.
Proto s ním byl?
Líbilo se mu Corllovo zabíjení?
Jak víme,
že se mu to líbilo?
„Cokoli jsem dělal, to se mi líbilo.“
Bille, pomohl zabít 20 kluků.
Z čeho ho chceš omlouvat?
Jen tvrdím, že mu bylo 14 let.
Hodíme ho do jednoho pytle s Kemperem a Brudosem?
Dostal by se k vraždění bez vlivu Corlla?
To nikdo neví.
Ale připouští hlubokou náklonnost k muži,
kterého viděl dělat příšerné věci.
Který vyhrožoval, že ho zabije.
Touha po přijetí mohla být silnější než jakékoli morální zábrany.
A Corll toho využil.
Napadlo mě, že musíme přehodnotit naši taktiku.
Nic z toho by mi neřekl,
kdybych...
Neimprovizovala?
Něco si nevymyslela?
Přesně.
Máme-li učit techniku vyšetřování, nemůžeme se striktně držet návodu.
Jediné, co dosud zabíralo, bylo mluvit o nich.
Pane.
Henley?
Tomu říkám postup,
dr. Carrová. Jako bych četl Holdena.
Greggu, dáte nám chvilku?
Zástupce ředitele Wyman
za pár týdnů přijede.
Pořádám doma malý večírek a pozývám vás.
Samozřejmě. Přijdeme rádi, Tede.
Wyman nám může v D.C. pomoci.
Vysvětlíte mu naše postupy.
Jako jejich tvůrci.
Ano, pane.
Takže pracovní večírek.
Jo, ale i zábava. Vezmi s sebou Nancy, Bille.
Holdene, dr. Carrová, přiveďte také někoho.
Děkujeme, pane.
Jo...
ještě něco.
Mám pro vás Mansona.
- Kdy? - Za tři týdny.
No kurva.
Musíme to dobře promyslet.
Řekl Mansona?
Je to pohovor jako každý jiný.
Ne, je to poprvé,
co nebudeme zpovídat vraha.
Bude přínosné
dívat se na něj
z pohledu skupiny.
Manson byl jasným vůdcem jeho „rodiny“.
Tak k němu budeme přistupovat.
Zpráva potvrzuje tvrzení ostatních dětí:
Brian se přímo neúčastnil aktivit,
které vedly ke smrti oběti.
Ale byl přítomen
a jak sám přiznal,
právě on navrhl položit oběť na kříž.
Myslel si, že Daniel tak zvou ožije...
Paní Tenchová, ta rodina přišla o dítě.
Brian zřejmě jednal bez zlého úmyslu,
a s ohledem na věk
proti němu nepodniknu žádné právní kroky,
ale nemohu ignorovat fakt,
že měl příležitost
doběhnout pro pomoc
nebo to poté říct vám,
svým rodičům.
Rozhodl se to neudělat.
Buďto se bál odhalení,
nebo nechápe rozdíl mezi dobrem a zlem.
Stát má povinnost pochopit jeho motivy,
aby se ujistil, že není nebezpečný sobě nebo okolí.
Nebezpečný?
Bude provedeno zhodnocení Ministerstvem zdravotnictví.
Zůstane s námi doma?
Ano.
Byla vám určena sociální pracovnice a psychiatr.
Soud udělá rozhodnutí jen na základě
jejich hodnocení.
Máte povinnost spolupracovat a na vašem přístupu bude záležet,
jak to s Brianem dopadne.
Sociální pracovnice jsou příliš vzdělané a špatně zaplacené.
Nezkoušejte ji o ničem přesvědčovat.
To na ně nefunguje.
Ať si vymyslí cokoli, je nejlepší jim vyhovět.
Myslela jsem, že až zjistí, že Brian nelhal, skončí to.
Bude s námi doma, Nance.
A bude sledován cizími lidmi.
Sociální pracovnice?
Nemáme na výběr.
Nic neudělal.
Díky, Arte. Cením si toho...
Taky mám děti, Bille.
Držte se.
Proč jsi nic neřekl?
Nebráníš vlastní dítě!
To není soudní síň.
Art má pravdu, musíme si tím projít.
Třeba Brianovi prospěje, když si s někým promluví.
Není vadný.
Není to kriminálník.
Já vím, Nance.
Jde s námi domů.
Dnes to dobře dopadlo.
Vážně?
Není špatný.
Ale povýšit nejde?
Jsi v pasti.
Přišel jsem o něco důležitýho?
Ne. Zrovna jsme chtěli probrat cíle.
Wendy má pravdu.
Na vraždy se Mansona nebudem ptát.
Musíme zjistit, jak se nevzdělanýmu skrčkovi
podařilo přesvědčit skupinu mladých lidí,
aby brutálně zabili sedm cizích lidí.
Vrazi:
Susan Atkinsová, 19 let.
Manson jí říkal „Sadie“.
Členka církevního sboru.
Linda Kasabianová, 20 let.
Dobrá studentka.
Přátelé ji popisovali jako
„romantičku s jiskrou v oku“.
Patricia Krenwinkelová, 22 let.
Studovala katechismus,
chtěla jít do kláštera.
Mary Brunnerová, 26 let.
Knihovnice.
A Tex Watson, 24 let.
Výborný student, novinář, vzdělaný sportovec.
Úplná ročenka ze střední.
Všichni byli vzdělaní, z běžných rodin,
někteří studovali na vejšce.
A pak všichni utekli a přidali se k Mansonově rodině.
Kromě Brunnerové, první členky,
netrvalo ani dva roky,
než začali vraždit.
Mary Brunnerová nebyla u Tateové a La Biancových.
To je pravda.
Zatkli ji...
s Bobbym Beausoleilem dva dny předtím.
Kvůli drogám zabili hudebního producenta,
ale zajímavý je způsob.
Snažili se hodit to
na Černé pantery.
Krví obětí... napsali na zeď „POLITICKÁ PRASATA.“
A zabití LaBiancových.
„SMRT PRASATŮM“.
A na Cielo Drive...
„PRASE“ - krví Sharon Tateové.
Helter Skelter.
Mansonův motiv.
Žalobce se zaměřil
na jeho touhu vyprovokovat
rasovou válku prostřednictvím ovládnutí „rodiny“.
Víte, kdo je Krishna Venta?
- Ne. - Kriminálník, prohlašoval se za Mesiáše.
Založil vlastní církev,
protože společnost byla zkorumpovaná a prokletá.
Tvrdil, že bude rasová válka.
Podle Krishny bylo v poušti místo,
kde ji mohou přečkat.
Jakmile válka skončí,
vrátí se a vytvoří novou civilizaci.
To je jako citace z Mansona.
Z Krishny.
Manson byl v roce 68 členem jeho církve.
Řekl, že tam prostě patřil tělem i duší.
Později vyznával stejnou doktrínu
pod názvem „Helter Skelter“.
Takže to ani nebyl jeho nápad?
Stejně jako název.
Je to podvodník.
Ale pořád zůstává otázka,
jak mohl někdo takovej
přesvědčit ty děcka,
aby udělaly tohle?
Všimli jste si nějakých změn v chování?
Vůbec ne.
Čtete mu, paní Tenchová?
Má rád Tesáka - velkého červeného.
Sportuje, pane Tenchi?
Jezdí na kole.
Už udrží rovnováhu.
Ale týmový sport ne.
Ne.
Jak se chová, když je naštvaný?
Není mnohomluvný,
ale když něco potřebuje, řekne nám to.
Chodí do státní školy?
Ano.
Tam asi nemají...
výchovného poradce.
Ne.
Neměli jsme pocit, že je to nutné...
Brian je stydlivý.
Rozumím.
Jak řešíte kázeňské problémy?
Nijak zvláštně.
Pošleme ho do pokoje, normálně.
Tělesné tresty?
- Nikdy. - Ne.
Máte v domě zbraň?
Mám ji v pracovně.
Zamčenou?
Pořád.
Briane.
Briane, pojď sem.
Toto je slečna Lelandová.
Nemusím být slečna.
Ahoj, Briane.
Bri, zajdi si dovnitř a přečti si něco.
Přijdu za tebou.
Běž.
Vyhýbá se vám?
Měl to teď těžké.
Paní Lelandová, my Briana milujeme.
Je sice adoptovaný,
ale je náš.
Samozřejmě, paní Tenchová.
Na příště si nachystejte rodný list,
záznamy od lékaře a všechny zprávy ze školy.
Tady je vysvětlení,
jak budeme postupovat...
a pokyny pro bezpečí dítěte.
Občas se tu zastavím,
bez ohlášení.
Musíme nastavit základ,
jak se chová,
abychom zhodnotili vývoj.
Poté určíme, zda jsou nutné změny.
Jaké změny?
To prozatím nevíme.
K dr. Moritzovi budete chodit každý pátek.
Je nutná přítomnost vás obou.
Samozřejmě.
Pravidelné zprávy s doporučeními
budeme zasílat nejvyššímu státnímu zástupci,
který rozhodne o dalších krocích.
Na shledanou.
Brzkou.
Přesně tak to děláme.
Co děláte?
Procházíme místo činu.
Buď před ní opatrná.
Ta nám nechce pomoct.
FBI.
Doufáš, že ti ji podepíše?
Je to kvůli výzkumu.
Bacha, ať se neuděláš, než tam dojdem.
Budete muset vydržet.
Odmítá vyjít z cely.
No to je překvapení.
Není tam Kemper?
Zjistím to.
Ne, Kempera ne.
Přišli jsme za Mansonem.
- Počkáme na něj. - Zvládnu to.
Musíme se zeptat, jestli se vracel na místa činů.
To už víme, řekl nám to.
Ale neřekl, proč.
Neboj.
Navíc, co si pomyslí Manson, až zjistí, že jsme mluvili s Kemperem?
Ti dva na sebe žárlí.
Protože je to rozum,
který vysvětluje divné touhy
ovlivňující naše chování,
nutkání, vášeň, předsudky i pošetilost.
Pánové.
To je ale překvapení.
Bille.
Ede.
Holdene.
Rád vás vidím, Ede.
Posaďte se.
Víte,
že Holden mě navštívil...
v nemocnici?
Vím to.
Dost to pro mě znamenalo.
Od toho jsou kamarádi, ne?
Takže Manson.
Už to víte.
Něco takového se neutají.
Každý tady ví o každým Charlieho prdu.
A když neví, vykecá to přímo on.
I když za něj prdí ostatní.
- Jo. - Sám nic neudělal.
Neví, jaký to je.
Takže nám nestojí za pozornost?
Hrozně se to za tu dobu nafouklo.
Jestli chcete vědět, jak se to fakt stalo,
promluvte s Texem.
- Texem z americkýho snu? - Jo.
- Rozhodně, Bille. - Budeme na to pamatovat.
Ale nepřišli jsme mluvit o Mansonovi.
Aha.
A o čem?
O vás, Ede.
Chci se vrátit k něčemu, co jste nám řekl dříve.
Jak jste se vracel na místa, kde jste zabíjel.
Proč jste to dělal?
Na místě vraždy jsem to znovu prožíval.
Cítil jsem euforii,
neuvěřitelnou úlevu.
To vás vzrušovalo?
Ano.
Taky jsem znovu prožil to sexuální uspokojení.
Kvůli čemu jste se vracel?
Kvůli pocitu
naprosté dominance. Vlastnictví, které získáte vraždou,
je jako droga.
Touha po ní stále roste,
až se stane nutností,
potřebou zase lovit.
Někdy jsem to vydržel déle
díky vzpomínce na zabití.
Na tom stejném místě
ten pocit zažijete.
Co když jste tam nemohl?
Třeba tam bylo moc lidí.
Odnášel jsem si drobnosti.
Jako připomínku.
Fotky.
Mohl jsem na ně sahat, vlastnit je.
Byly to suvenýry.
Přicházela určitá chvíle,
něco měřitelného, kdy už suvenýry nestačily?
Vy někoho hledáte, Holdene?
Nemůžete ho chytit?
Je to tak, Bille?
Koho? Násilníka z východu? Řezáče ze San Matea?
Zabijáka I-45 z Texasu?
Jdete po někom, o kom se ještě nepíše.
Zrovna začal.
Věděl byste,
jak se chová někdo takový?
Samozřejmě.
Ale potřeboval bych znát nějaká fakta.
Nemůžeme mluvit o probíhajícím vyšetřování, Ede.
S nikým.
Určitě rozumíte.
Samozřejmě.
Je to náročné.
Úspěch závisí na mnoha faktorech.
Jak jsem se zlepšoval,
dával jsem si pozor, abych měl perfektní podmínky.
Osoba, kterou hledáte,
má bohatou fantazii.
O tom, co udělal, o tom, co chce udělat,
jak se bude zlepšovat.
Ty sny ho pohltí.
Nakonec přestane vnímat reálný svět.
Jak chytíme fantazii?
Tu nechytíte.
Jestli je dobrý,
nevšimnete si ho.
Může žít jako běžný člověk,
mít vztah, práci.
Víme, že vrazi nezvládají obyčejný život.
Pocházejí z okraje společnosti,
pod tlakem se sesypou a prozradí. Dělají chyby.
Řekl bych, že o sériových vrazích víte jen to,
co vám řekli ti, které chytili.
Je připraven.
Promiňte, Ede.
V pořádku, Bille.
Máte na toho šarlatána dost pásky?
Vzal jsem navíc.
Bude třeba. Je ukecanej.
Chci napsat tu knihu.
Akorát potřebuju psací stroj.
Zkusíme to zařídit.
Děkuju, Bille.
Tak zatím.
Ještě něco.
Manson je prcek.
Je fakt malej.
Nečumte na něj.
Vykuř mi péro!
To je kousek!
Di do hajzlu!
Ty di do hajzlu!
Naser si!
Kurva!
Neměli bychom promluvit s Texem?
Chápeš, jak si tě Kemper omotává kolem prstu?
Je nejdůvěryhodnější ze všech.
- Laťka je dost nízko. - Kdyby se nepřihlásil,
mohl se skrývat do nekonečna.
Je skvělý zdroj.
Máš novej mikrofon.
Pro příští generaci.
Copak je to král, kurva?
Sundejte mu pouta, prosím.
Všechna.
Jsem zvláštní agent Tench.
Toto je zvláštní agent Ford.
Nejste u výslechu, pane Mansone.
Víme, že jste nespáchal vraždy Tateové a LaBiancových.
Zajímá nás
váš vztah s „rodinou“.
A jaký vliv měl ten vztah na kriminální činy.
Prosím.
Chtěli bychom, abyste nám svými slovy řekl, co se stalo.
Můžeme to nahrávat?
Během let vás někteří členové z těch vražd obvinili,
ale potom výpověď změnili.
Jiní vás celkem otevřeně chránili.
Evidentně na ně máte vliv i z vězení.
Ale ať řeknou cokoli,
vy říkáte pořád to samé.
Protože já vidím pravdu jednoduše.
To vy to komplikujete.
Jak ji komplikujeme?
Vy to nechápete, ale pravda je jen současnost.
Záleží jen na tom, co se děje teď.
Nás ale zajímá, co se dělo předtím.
Jak jste poznal, ovlivnil
a indoktrinoval své stoupence.
Ale no tak, indoktrinoval.
Jak vznikla vaše „rodina“?
Začalo to dívkami?
Ti, kterým říkáte „rodina“,
jsou prostě nechtěný děti.
Vyhodili jste je na ulici,
já jsem je zvedl a řekl jim:
„Láska nezná chyby.“
Láska? Učil jste „rodinu“ lásce?
Máte rodinu, agente Tenchi?
- Ano. - Fakt?
Ten má taky rodinu, ten s klíči a pistolí.
Zrovna učí svý děti.
Naslouchají jeho víře
a budou podle ní žít.
I vy svý děti učíte.
Podívejte se na sebe a posuďte,
v jaké lži žijete.
Děti, které na vás útočí nožem, jsou vaše.
Byli to vaši stoupenci, Charlie. Vy jste jim dal nůž.
Naučili jste je to vy, ne já.
Já se snažil postavit je na nohy.
Postavili se a zabili sedm nevinných lidí.
A můžu za to já?
Copak já můžu za činy vašich dětí?
Vlastních dětí, který jste zanedbali?
Celá „rodina“ jednala na váš příkaz, Charlie.
Když to víte, tak to víte. Pak se nemáme o čem bavit.
Musíte si promluvit sami ze sebou.
Zajímá nás datum 9. srpna 1969.
To je minulost.
Dávno to odvál vítr, kámo.
Tehdy jste řekl „rodině“,
že spustíte „Helter Skelter“.
Ať začnou rasovou válku vražděním bohatých bělochů.
To si vymyslel státní zástupce. Byl podělanej strachy.
Takhle reagoval.
Takže tohle se nestalo?
Jasně že se to nestalo.
Bugliosi je fakt dobrej.
Měl všechno, co může žalobce chtít, kromě jednoho: neměl případ.
Ani teď ho nemá.
Tak postavil Lindu Kasabianovou před porotu
a ona se rozplývá o tom, jak lhala, podváděla
a dělala všechny špatnosti, co vůbec existují.
Ale nebojte, teď mluví pravdu.
Samozřejmě že ne proto,
aby dostala milost za sedminásobnou vraždu.
Takže podle vás lhala?
Všichni svědci lhali?
Všichni svědci řekli to, co se jim nejvíc hodilo.
Nesvědčili pro mě.
Vy týhle slátanině věříte?
„Smrt prasatům“, „politický prase“.
- Uznávám, že to zní jako vize. - Není to vize.
Můžu mít názor na černý a bílý
a na jejich rozpory.
Ale neřekl jsem, že chci rasovou válku.
Tak jak se to tam dostalo?
Sadie něco slyšela
v Bílém albu.
Dala médiím jakejkoliv nesmysl,
co chtěli otisknout.
Státní zástupce se chytl
a hulákal po soudní síni:
„Charles Manson, nejnebezpečnější muž na světě.“
„Vůdce hippísáckého kultu
nařídil lidem, aby vraždili.“
V tý knize vypadám jako monstrum, který dovede zastavit čas.
Ležel jsem v cele a říkal si:
„Fakt jsem tak mocnej?“
Málem jsem těm sračkám sám uvěřil.
Ale zíral jsem na každý hodiny
a víte co?
Ať jsem se snažil sebevíc, čas jsem nezastavil.
Zavezl jste ty děcka do pouště,
zdrogoval je a přesvědčil,
že jste Bůh a pak jste je poslal vraždit.
Pamatujete na Bobbyho Beausoleila, co seděl za vraždu?
Přišli za mnou Tex a Sadie
a navrhli spáchat podobný vraždy, aby se dostal ven.
Takže všechny ty vraždy byly jen proto,
aby pustili Bobbyho Beausoleila?
Ty děti se na mě tvrdě podívaly.
Vaše děti.
Tex Watson, ten ideál americkýho snu.
Pýcha texaskýho Copeville.
Nemělo smysl mu to rozmlouvat.
Tak jsem řekl:
„Řiď se tím, co ti říká srdce,
a já se budu řídit tím svým.“
Co dělal, je jeho problém.
Na to se zeptejte jeho.
Ať si to ujasníme,
byl to jejich plán?
Vy jste s tím neměl...
Člověk má kolem sebe kruh.
Za ten je zodpovědnej, a jen za něj.
Já si nepamatuju, že bych jim řekl,
„Vemte si nůž a běžte vraždit, “ nebo tak něco.
Kecy.
Kdybych chtěl, zabiju tě šňůrou od mikrofonu...
nebo tužkou.
Jenže já se mám rád, tak to neudělám.
Ne, zajímá vás kruh někoho jinýho.
Poslyšte, Tex...
byl permanentně sjetej, nevěděl, co dělá.
Ten večer jsem přijel Cielo Drive
a poslal kluka zkontrolovat, jestli to fakt udělal.
Proč jste tam nešel vy?
Byl jsem v podmínce, nemoh jsem tam.
Ale u vraždy
LaBiancových jste byl, ne?
Tam jsem musel.
- Musel? - Jo.
Tex se postavil proti mně.
Snažil se mě oslabit.
Šli jsme hluboko do sebe.
Učili jsme se nový věci. A on to změnil.
Odešel, vytvořil si vlastní skupinu.
Najednou se chtěl vrátit k „Ježíš tě miluje“?
Byla prolita krev,
2 000 let hrajeme hru
na dobro a zlo?
Dobro a zlo je hra?
Dobro a zlo neexistuje,
je jen život, ať je jakej chce. Dobro a zlo
s tím nemá co dělat.
A vražda sedmi lidí taky jen „je“?
A ne snad?
Nikdo neumírá, nikdo nežije.
Jsou to jen slova v zapomenuté hře.
Ale lidi umřeli, kvůli vám.
Všechno je láska.
Láska je úplně všude.
Fakt?
Všude?
Chceš ty sračky ještě poslouchat?
Musíš se na to podívat jinak.
Obleč si sako naruby a nech lidi, ať se smějí.
Jseš zbabělec.
Zbabělec, co nezodpovídá za svý činy.
A ty žereš maso,
zabíjíš lepší, než seš sám
a tvrdíš, že tvý děti zabíjejí.
To ty seš vrah.
- Já nikoho nezabil... - Přikázals jim,
- ať všechny zavraždí. - ...neměli zabíjet.
Nikoho jsem neponoukal k něčemu, co nechtěli udělat.
Ani nezastavil.
Děti musejí vše vyzkoušet.
Když upadnou, učí se. Pád člověka posílí.
Děti se nemají nechat spadnout. Mají se vést.
Vést k čemu?
Vést k tomu, k čemu je vedeš ty?
- Ty zasranej skrčku. - Bille.
Máš vztek, agente Tenchi,
je to jen tvůj vztek.
Předej ho někomu jinýmu.
Nevylívej si ho na mně.
Nebaví mě být tvým odrazem.
- Nejsi mým odrazem. - Vždycky jsem byl.
Byl jsem jím od osmi let.
Nemám ani jméno.
Jsem B-33920.
Když zazvoní, vstanu.
Když zazvoní, jdu ven.
Poslouchám, co říká zvonek.
Jsem jako Pavlovův pes.
Budu tím, co budeš chtít.
Ale ty chceš, abych byl zrůda,
protože sám jsi zrůda.
Já do tvýho světa nikdy nezapadl,
tys ho vytvořil.
Co ty říkáš na ty vraždy?
Na tom záleží.
Staly se v tvým světě, ne v mým.
Záleží na tom, že jsi nařídil smrt sedmi lidí.
Osmi, včetně nenarozenýho dítěte.
A teď to na mě hodíš,
zavřeš mě do basy
a můžeš tvrdit,
že tvůj svět je lepší.
Jenže vězení je jen představa.
Všichni jsme ve vězení, jsme vlastními strážemi,
odpykáme si svůj trest.
Tvá mysl je tvý vězení.
Nevidíš, že jsem svobodnej?
Ani bych neřekl, Charlie.
To ty nejseš svobodnej.
Ty seš složenej z toho, co ti kdo řekl.
Žiješ pro názory jiných, máš v obličeji bolest
a máš strach, jak vypadáš.
To stačí.
Bille.
Hej,
máš prima brejle.
Dáš mi je?
Díky moc.
Pokud jde o mě,
může si tenhle Král všech debilů políbit prdel.
Agente Forde!
Manson vám je prý vzal.
Řekl, že je ukradl?
Chlubil se tím.
Půjde do díry.
Takový sračky.
Co z toho sedí?
Manson donucenej tolerovat vraždy Texe a Sadie,
nebo rasová válka podle Beatles?
Takže žalobce lhal?
Dal tomu příběh.
Potřeboval vysvětlit porotě složené z běžných lidí,
proč normální děcka z běžných rodin brutálně zabily sedm lidí.
Panebože, Holdene.
Watson je hodinu odtud.
- Přespíme a promluvíme s ním. - Musím domů.
Nemůžeš zůstat o den dýl?
Ne, nemůžu.
A po Atlantě si nemůžeme dovolit další průser.
Jestli tu chceš zůstat a udělat ten rozhovor,
můžu ti věřit?
Naprosto.
Běž tam, udělej pohovor a vrať se. Jasný?
Slibuju.
Díky, Bille.
Sakra. Kolik je hodin?
17:16.
Máš něco s hodinkama?
Promiňte.
FBI. Můžete pozdržet odlet?
Je mi líto, letadlo už odletělo.
Kdy letí další?
Ve 22:00. Ve Washingtonu je v 6:30.
Děkuji vám.
Omlouvám se.
Vyřídím mu to... pokud chcete začít bez něj.
Schůzka má být pro oba rodiče.
Omlouvám se.
Omlouvám se za zpoždění.
Chápu, to se stane.
Dejte si ale pozor,
ať se nezpozdíte u slečny Lelandové, nebo u státního zástupce.
Je třeba vyhnout se zbytečným otazníkům.
Rozumíme.
Jsem tu pro vás.
A samozřejmě pro Briana,
aby to co nejlépe překonal.
Děkujeme vám.
Účelem těch setkání je,
aby Brian pochopil
tu událost, co chtěl udělat...
Nechtěl tomu chlapci ublížit.
Myslel si, že kříž...
Paní Tenchová,
tohle by mi měl říct Brian.
Věřím, že znám své dítě.
Vaše porozumění jeho chování je klíčové.
Ale musíme postupovat metodicky.
Rozumíme.
Začněme domovem.
Podle toho, co píše slečna Lelandová, v práci cestujete.
Učíte ve „Škole na cestách“?
Většinu času je už doma.
Proč jste se opozdil, pane Tenchi?
Pracuji v Oddělení behaviorální vědy FBI.
Tomu nerozumím.
Vytváříme postupy pro identifikaci kriminálníků
na základě psychologické signatury.
Jak to děláte?
Pomocí pohovorů s usvědčenými pachateli.
Klasifikujeme jejich chování,
snažíme se pochopit jejich mentalitu.
S jakými zločinci pracujete?
Studuji vícenásobné vrahy.
Dnes ráno jste nějakého vraha zpovídal?
Opozdil jsem se, protože jsem byl v Kalifornii.
Vyšetřoval jsem Charlese Mansona.
Mansona?
Ano, pane.
Moment. Vy jste mluvil s Charlesem Mansonem?
No tedy. Stojí za to, že?
To máte pravdu.
Po pravdě by mě docela zajímalo,
co říkal.
Prozradíte něco?
Samozřejmě.
Co tu jsem,
došla mi o Charliem spousta věcí.
Jakých?
Jak to fungovalo.
Charlie není žádnej tvrďák, takže si vytvořil postavu proroka.
Samozřejmě falešnýho.
Žádný jeho proroctví nevyšlo, kromě toho,
co jsme udělali my.
Ale dovedl nás přesvědčit o neuvěřitelnejch věcech.
Nevěděli jsme, jestli je...
Ježíš nebo ďábel, ale...
obojí bylo lepší, než být sám.
Ale vy jste nevyrostl sám.
Měl jste milující rodinu.
Musel jste mít nějaké morální zásady, než jste Charlieho poznal.
On dovedl lidi přesvědčit,
že si to sami myslí.
Začal opatrně,
třeba jsme se postavili do kruhu,
doprostřed dal židli
a řekl nám, ať si na té židli někoho představíme.
A máme je vyděsit k smrti.
Zírat na ně, řvát.
Na prázdnou židli?
Jenže my byli přesvědčení, že tam sedí samotnej ďábel.
Charlie nám dával inspiraci, co jim můžem udělat.
Vloupat se jim do domu,
svázat je, zabít jim rodiny.
Ty myšlenky nám vnukl, jako by byly naše.
Jakmile jsme je přijali, poslal nás na ně jako havěť.
Promiňte, havěť?
Tak říkal Charlie
vkrádání do domů,
přemísťování nábytku.
Tvrdil, že nám to pomůže překonat strach.
Pod drogama, co nám dával, jsme vůbec strach neznali.
Dával vám drogy?
Belladonnu, LSD,
halucinogeny.
Když řekl, že přichází Helter Skelter,
jeli jsme v tvrdých věcech.
Charlie mluvil o Helter Skelter?
Pořád.
Nám tvrdil, že si to vymyslel státní zástupce.
Od chvíle, co jsem ho poznal, mluvil o rasové válce.
Každej den jsme čekali konec světa.
Je v tom určitá svoboda.
Když není zítřek, nebudou následky.
Záleží na tom, co člověk udělá poslední den světa?
Co byste spáchal vy, agente Forde?
Myslím, že bych i tak rozeznal dobro od zla.
Tehdy neexistovalo zlo.
Neměl jsem svědomí, vzal mi ho.
Charlie?
Charlie tvrdí, že vraždy napadly vás a Sadie jako způsob,
jak dostat ven Bobbyho Beausoleila.
Musíte pochopit,
že jsme byli jako jeden celek.
Mysleli jsme stejně.
Charlie tvrdil,
že když nespustí bouři černí,
musíme jim ukázat, jak.
Cielo Drive vybral,
protože tam už byl.
Byl to jeho nápad.
Všechno byly jeho nápady.
Ale nešel tam s vámi.
Charlie si nechtěl špinit ruce.
Do toho domu vešel.
Až když bylo po všem.
Dal Vám Charlie nějaké specifické příkazy?
Řekl, ať všechny zabijeme.
Řekl, „udělejte to co nejděsivěji.“
Mně řekl, „všechny zabij“.
A vy jste poslechl.
Ano, pane.
Pamatuju si...
byl jsem v autě.
Byl jsem tak sjetej, že jsem se ztrácel.
Ležel jsem, hlavu jsem měl položenou na klíně Sadie.
Zatřásla se mnou a řekla, ať přestřihnu telefonní drát.
Pak si pamatuju, jak jsme šli po příjezdové cestě.
Zasvítily světla
a Sadie zařvala, „sejmi ho!“
Podíval jsem se,
měl jsem pistoli,
tak jsem ji dal do okýnka a zmáčkl spoušť.
Vůbec nic jsem u toho necítil.
Osmnáctiletý Stephen Parent.
Můj první opravdový hřích.
Ale lituju ho.
Bůh mi odpustil a má duše našla pokoj.
Nic jste necítil?
Smrt pro nás nic neznamenala.
Jasně.
Co se stalo v tom domě?
Pamatuju si, že jsem šel za Sadie.
Na gauči někdo spal,
bylo ticho.
Pak přišli z ostatních pokojů lidi.
Nějakej chlap po mě šel a řval.
Měl jsem pistoli, tak jsem ho zastřelil.
Nastal chaos.
Ženský ječely.
Bodali jsme do lidí kolem sebe.
Všude cákala krev.
Tehdy jste něco cítil?
Sadie mě musela nakopnout, abych pokračoval.
A vy...
jste pokračoval.
Nezapomeňte, že ti lidi byli jen stíny.
Neměli tváře.
Sadie na mě zvenku křičela.
Na trávě ležela ženská,
tak jsem ji ubodal.
Bodnul jste Abigail Folgerovou...
dvacet osmkrát.
Jo.
Když jsem tam přišel,
už byla skoro mrtvá.
Frykowski měl 51 ran.
Pamatuju si, jak ten nůž létal nahoru dolů, jako...
když tluče kladivo.
Dokud...
mi pěst nezůstala v těle.
A pak?
Pak jsme šli do obýváku.
Tam byla Sharon Tateová.
Viděli jste, že je těhotná?
Jasně.
Prosila nás, ať ji vezmeme s sebou
a zabijeme ji až po porodu.
Texi?
Vzít ji s sebou znělo jako dobrej nápad,
ale slyšel jsem Charlieho:
„Všechny zabijte.“
Pořád dokola opakoval, „musíš je všechny zabít.“
- Tak jste ho poslechl. - Udělal jsem, co mi přikázal.
Kromě ostatních domů.
Jakých domů?
Charlie nám dal seznam,
ale byl jsem unavenej.
Ubodat lidi je dřina, agente Forde.
Občas narazíte na kost. Bolely mě ruce.
Vrátili jsme se na ranč,
usnul jsem jak mimino.
Texi, myslíte, že byste vraždil,
kdybyste nepotkal Charlieho?
Doufám, že ne.
Modlím se k Bohu, ale...
vím, že jsem měl v srdci hněv.
Střílel jsem a bodal.
Frykowskimu jsem rozmlátil pistoli o hlavu.
Ale navedl vás k tomu Charlie.
Charlie nikoho nikdy nezabil.
Jen nás zbavil strachu.
Vzal jste to na sebe.
Zabil jsem je.
Všechny.
Jsou to oběti „Watsona“.
Ale podle Bible jsme všichni hříšníci, a Bůh je milostivý.
Kdo se přizná, dostane milost.
Byl jsem ztracený,
dokud jsem nenašel Pána.
Nyní mě vykoupilaKristova krev.
Nejdřív Manson, pak Ježíš.
Prostě začal věřit něčemu jinému.
Ty příběhy mě nechávají chladnou.
Ani jednomu se nedá věřit.
Ale neřekla bych,
že Manson byl k ničemu.
Měl na své stoupence podobný vliv,
jako měl Corll na Henleyho.
Používal sex a drogy.
Ale taky jasnou filosofii.
Jestli se tomu dá tak říct.
Co vůbec znamená
Helter Skelter?
Vypůjčil si to,
ale k čemu mu to bylo?
Co když účelem nebyla rasová válka?
Nešlo o získání nadvlády?
Nad „rodinou“?
Nad dalšími příznivci.
Mohlo Texe se Sadie napadnout
udělat kopii zločinu?
Je to proaktivní, riskantní, revoluční.
Třeba to ani Manson neplánoval, ale prokoukli ho.
Dělali jen to, co jim přikázal.
Z Mansonova pohledu
mohl ztratit nadvládu.
Musel to umožnit.
U LaBiancových Manson oběti svázal,
teprve pak tam poslal vrahy.
Chtěl jim připomenout, že to byl jeho plán.
Jen jeho.
Snažil se všemožně udržet nadvládu nad „rodinou“.
Ovládání,
nebo alespoň jeho zdání, mu stálo za cokoli.
I za sedm vražd.
Když jsme odcházeli, udělal divnou věc.
Chtěl mé sluneční brýle, dal jsem mu je.
Podle dozorce se Manson chlubil,
že ukradl agentovi FBI brýle.
Byl ochoten jít na samotku jen pro ten pocit moci.
Na jedné straně máš bandu zdrogovaných děcek,
na druhé zkušenýho, manipulativního zločince.
A tvrdíš, že Manson byl k tomu donucen?
Tex ten výplach mozku popsal celkem podrobně.
Neodmítl myšlenku,
že by zabíjel i bez Mansona.
Manson našel správné lidi.
Mladé, submisivní, osamocené.
A hlavně s nevyužitým potenciálem.
Kteří se cítili mimo.
Které stačilo zbavit strachu, aby poslechli.
Prostě jim pomohl najít se.
Ahoj.
Zavedeš mě dovnitř?
Nancy tu není?
Nechtěl jsem ji tahat na oficiality.
- A ty? - Já jsem na tom stejně.
Jak velká otrava to bude?
Podle domu budou mít aspoň kvalitní chlast.
Vítejte.
Pojďte dál.
Všichni jsou v obýváku.
Už přijel i Wyman.
Něco málo jsem mu řekl, ale to nejlepší nechávám vám.
Nezapomeň, všichni chtějí dobrou historku.
Těch pár mám.
Bille, prosím. Já přijdu hned.
Díky.
Zřejmě jste nečekala, že budete dělat volavku pro FBI.
V pořádku, znám to z univerzity.
Toho si cením.
A doufám, že se budete dobře bavit.
Když jsme u toho, rád bych vás s někým seznámil. Warrene?
Doktorka Wendy Carrová.
Aha.
Je mi potěšením, dr. Carrová.
Warren je z Úřadu pro podporu kriminalistiky.
Takže vlastně má náš kufřík s penězi.
Dobrá zpráva je,
že vám fandím, takže mě nemusíte přesvědčovat.
To jsem ráda.
Něco objednám. Co si dáte?
Bílé víno, děkuji.
Opravdu čtete naše zprávy?
Jsou mnohem zajímavější než zápis z jednání o rozpočtu.
To bezesporu.
Opravdu je čtu, doktorko...
- Můžu vám říkat Wendy? - Samozřejmě.
Četl jsem přepisy i analýzy.
Jsou zajímavé a originální.
Zpočátku jsme museli originalitu ponechat ve sklepě.
Musel být celkem šok
přijít z akademického prostředí
plného světla do bunkru mezi agenty.
Dělám práci, kterou bych jinde dělat nemohla.
Jste jiná,
než koho jsem čekal
za popisem Kemperových perverzností.
Trochu se bojím zeptat, koho jste čekal.
Někoho ne tak... dokonalého.
Obyčejnějšího vzhledu.
Georgi, toto je zvláštní agent Bill Tench.
Zakladatel Oddělení behaviorální vědy.
Řekl jsem Georgeovi, že znám jen nudnou administrativu.
Ty jsi ten, kdo vyzpovídá sériové vrahy.
To jsem já, pane.
Neuvěřitelné. Prý nemívají pouta, je to pravda?
Dá jim to pocit, že nás to fakt zajímá.
Bill vytáhl informace ze Specka,
Berkowitze, dokonce i z Mansona, takový, jaký nikomu neřekli.
K Berkowitzovi jsme šlis očekáváním,
že uslyšíme ty blbosti o štěkajícím psovi.
Co by nám ten blázen mohl tak říct?
Ale přiměli jsme hopřiznat, že celou tu věc s démony
si prostě vymyslel.
- To řekl? - Jo, byla to blbost.
A že cvokaři
mu to sežrali jako první.
Co děláte kromě schovávání ve sklepě za psacím stolem?
Co máte ráda?
Já se neschovávám.
Myslel jsem tím,
že jste oslňující.
Když jste pořád někde zavřená,
třeba si ani neuvědomujete,
jaký máte na lidi vliv.
Proč jsme tady?
Každá práce má pravidla.
Myslel jsem,
že bychom šli jinam, spolu.
Aha...
Jen vy a já.
Děkuji, Warrene, ale ne.
- Pobavili bychom se. - Holdene.
Toto je zvláštní agent Holden Ford,
taky z Oddělení behaviorální vědy.
A toto je Warren...
Freeman. Z Úřadu.
- Těší mě. - Mě taky.
Hledáš bar?
Chtěla jsem si nechat dolít,
ale nejdřív si odskočím.
Zařídím to, poté dokončíme rozhovor.
Tudy.
Děkuji vám.
Podle dozorce se chlubil,
že štípnul brejle agentovi FBI.
Tak ho dali na samotku.
Místo aby řek, že je dostal... Tady je!
...nechal se na šest týdnů zavřít do díry,
aby vypadal jako drsňák.
Pánové, zvláštní agent Ford.
Tvůrce mnohých metod, které dnes v terénu používáme.
Bill vás opěvuje.
Určitě máte taky zajímavé historky.
Jsou stejné, jako ty Billovy.
Nechám vás v rukou agenta Forda.
Zatím si odskočím.
Na Mansonově příběhu je důležité,
že se učíme,
co motivuje chování.
On prostě musel ovládat.
Všechny činy dělal jen kvůli tomu.
Když spojíme psychologickou signaturu s chováním,
přiblížíme se pochopení, jak zločinci jednají.
Unikla jsi veřejné prezentaci?
Skrývat se mezi manželkami je podvádění.
Warren Freeman.
Znáš ho?
No jo.
Známá firma mezi sekretářkami a manželkami.
Jaks mu zdrhla?
Zavěsila jsem se do prvního chlapa, co šel kolem.
Byl to Holden.
Nic moc, že?
Měla jsem to čekat.
Jak jdou historky?
Nevím, co vlastně prodávám.
Naše práce to není.
Zřejmě jen někomu pomáhám nahoru.
Ale furt je to lepší, než...
Promiň.
Mám doma nějaký problémy.
Co se děje?
Brian si hrál se staršími kluky... a malým děckem.
Vymklo se to z rukou...
Ti starší kluci
to dítě uškrtili.
Bože.
Brian to viděl.
Asi si vzpomněl na příběh z Bible,
protože je přesvědčil,
ať to tělo přivážou na kříž.
Naštěstí ho neobvinili.
Ale...
musíme projít soudně nařízeným procesem.
Mluví Brian s někým?
Dostali jsme psychiatra, sociální pracovnici
a cíle, které máme plnit.
Jak je na tom Nancy?
Nechápe, že Brian potřebuje pomoc.
Na druhou stranu ho nespustí z očí.
Proto tu dnes není.
Od té události nebyl sám.
Dej tomu čas, to není sranda.
A Bille,
jestli můžu nějak pomoct...
Nech si to pro sebe.
Holden to neví.
Chápu.
Hrozně se nudí,
musíme se tam vrátit.
Zajistit resuscitaci.
Bille, asi se vypařím.
Nedivím se ti.
Wendy.
Doufám, že jsem vás nevystrašil.
Rád bych dokončil, o čem jsme mluvili, někde v klidu.
Děkuju, ale necítím se moc dobře.
Odvezu vás domů.
Trvám na tom.
Můžu řídit.
Tak vás aspoň vyprovodím.
Ne, Warrene,
půjdu sama. Trvám na tom.
Wyman tě pozval na každoroční výjezdní víkend pro ředitele.
Souhlasil jsem za tebe.
Luxusní venkovské sídlo se skeetem a golfem.
Bez manželek.
A dostaneš se k řediteli.
To byl dnešní cíl?
Slečno, nalijte pánovi. Zaslouží si to.
Nemůžeš Holdena trochu uvolnit?
Vysoké procento pochází z rozpadlých rodin...
Už vám povídal o Richardu Speckovi?
Ne.
Speck dorazil...
a cosi držel v rukách.
- Haló? - Ahoj, Holdene.
Novinky z Atlanty.
Ahoj, Jime. Copak?
Další tělo,
zase uškrcení.
Kolik let?
Dvanáct.
Clifford Jones.
Sbíral plechovky za drobný, aby mohla teta vyprat.
Za denního světla.
Číslo 13.
ZATÍMCO SPÍTE, JÁ NIČÍM SVĚT. CHARLIE MANSON
Překlad titulků: Marie Pavlů