- Öitä. - Kiitos.
TERAPEUTTINEN LÄHESTYMINEN SEKSUAALIPOIKKEAMIIN
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Etsivä Drowatzky? Bill Tench.
- Bernie. Lasteni mukaan näytän kytältä. - Niinhän me kaikki.
Auto on täällä.
- Onko aktiivisia johtolankoja? - Ei ketään.
Tai kaikki. Mutta jokaisen kirjeen myötä saamme uutta tietoa.
Yritämme jäljittää hänen kopiokonettaan -
paperin reunan jäljistä ja musteen leviämisjäljistä.
Hienostunutta hommaa.
Kokeneet mieheni tietävät enemmän kopiomusteesta kuin siitä tyypistä.
Voi olla taas turhaa hommaa.
Näet kirjeet päästyämme perille.
Voiko rikospaikoilla käydä?
Voi. Ne ovat tyhjillään. Ne on kyllä käyty hyvin läpi vuosien mittaan.
Se auttaa antamaan kuville kontekstin.
- Ellei se haittaa. - Voihan sitä aloittaa alustakin.
Otero.
Sinne on matkaa.
Toivottavasti Willie Nelson käy.
Käy.
803 North Edgemoor.
Oteroiden talo.
Tammikuu 1974. He olivat muuttaneet tänne kaksi kuukautta aiemmin.
Se oli koulupäivä. Naapureita kulki pitkin aamua.
Yksi jopa näki BTK-kuristajan lähtevän perheen autolla.
Täällä tarkastetaan puhelimen toiminta kotiin tullessa vielä 5 vuotta myöhemmin.
Hän tuli tästä sisään.
Kaksi lasta teki lounaitaan. Kolme oli jo lähtenyt kouluun.
Heilläkö oli täällä viisi lasta?
Eläköitynyt kapiainen. Tämä oli tukikohdan talo.
Ei murtojälkiä. Koira oli pihassa tullessamme.
On järjetöntä tulla taloon, jossa on aikuinen mies ja koira.
Kaikki on järjetöntä. Hän otti hra Oteron rahat,
tyhjäsi naisen laukun ja vei miehen lentäjänkellon.
- Mutta ryöstö ei ollut motiivi. - Ja ajokortit puuttuivat.
- Niin. - Hän otti muistoesineitä.
Hän tiesi, mitä halusi jo ensi tapoltaan.
Isä oli siis tässä sidottuna sängynpäätyyn.
Raportin mukaan hänet tukehdutettiin pussilla ja t-paidalla.
Huomasimme, että siinä oli reikä. Hra Otero teki sen hamppaillaan.
Tappaja otti pussin pois,
laittoi t-paidan päähän, ettei se enää onnistuisi,
- ja laittoi pussin takaisin. - Piinallista.
Ja rva Otero oli sängyllä. Hänellä oli kaksoiskuristusjäljet.
Hänen piti varmaan toistaa teko.
Ajattelimme, että eka yritys meni mönkään.
Lapset olivat varmasti täällä.
He näkivät kaiken.
Nuorin poika oli lattialla -
tukehtuneena.
Kaksi t-paitaa ja pussi. Tappaja siis oppi eikä jättänyt mitään sattuman varaan.
Hän toi tytönkin tänne. Häntä ei voinut jättää yksin.
Tässä oli tuoli, josta jäi syvät jäljet mattoon.
Hän varmaan katseli pojan kuolemaa.
- Se olisi kestänyt...? - Neljästä kuuteen minuuttia.
Tulimme parini kanssa ensimmäisinä. Täällä oli täysin pimeää.
Hän etsi katkaisijaa, kun jokin osui häneen.
Silloin löysimme tytön -
roikkumasta tästä.
Jeesus.
Mitä vanhemmille lapsille tapahtui? Voisiko heille puhua?
Sukulaiset Albuquerquesta hakivat heidät. He eivät anna lasten muistella sitä.
He löysivät ruumiit, leikkasivat köydet ja yrittivät pelastaa heidät.
He soittelevat välillä.
Viisi vuotta myöhemminkään minulla ei ole antaa mitään.
Ajattelimme, että hän jäisi pian kiinni.
Ekalla viikolla kukaan meistä ei käynyt kotona.
Kävimme läpi jokaisen rikollisen. Yövyimme siellä ekat kolme yötä.
- Talossako? - Toivoimme hänen palaavan.
- Mitään? - Ei.
Kuukautta myöhemmin toistimme sen meedion kanssa.
Konsultoitteko Uri Gelleriä ennen FBI: tä?
Mikä vain apu kelpasi.
Hän pelästyi niin, että hän häipyi heti auringon noustua.
Onko se totta?
Palaavatko he rikospaikalle?
Toimimme vanhan tarinan perusteella,
- että psykopaatti tuntisi syyllisyyttä. - Ed Kemper, Coed Killer.
- Niin? - Meille hän sanoi palanneensa.
Mutta ei syyllisyyden vuoksi.
Hän piti niitä paikkoja jotenkin pyhinä, jos voit kuvitella.
Emme ole kysyneet sitä, vaikka ehkä pitäisi.
Kerro kirjeistä. Saiko lehdistö ne kaikki?
Kytät pelästyivät. Mietimme: tietäisiko hän, kuka juttua tutkii?
Jahtaisiko hän meitä?
Yksi 10 vuoden uran tehnyt ylikonstaapeli nukkui sohvalla haulikon kanssa.
Hän muutti lopulta perheineen. Menetimme monta alkuperäiskokoonpanosta.
- Varmasti. - Se on kovaa.
Entä henkiinjäänyt? Voiko hänelle puhua?
Annalleko? Hän muutti seuraavana päivänä jättäen kaiken.
- Kalusteet, kaiken. - Hän putsaa kaupunkia.
Kaupunki on täysin kauhuissaan.
- Entä Kathy Brightin veli? - Maisemissa.
Siksi BTK-kuristaja ei nimennyt häntä. Hän tiesi todistajasta.
Ilman seitsemättä ei yhteyttä olisi ollut.
Väärä tekotapa. Hän sai puukosta, Keviniä ammuttiin.
- Mutta hän haluaa kaikki tililleen. - Haluan puhua Kevinille.
Hän sai kolme luotia naamaan ja vietti vuoden sairaalassa.
Onko hän luotettava?
Muita ei ole.
Huumeiden peitekaupatkin vaativat vähemmän kikkailua.
Hän ei halua näkyä kyttien seurassa.
Hänen pitää tuntea olonsa turvalliseksi. Hänellä on hyviä ja huonoja päiviä.
Kunpa olisi hyvä.
- Onko tuo ladattu? - Aina.
Ei huolta, Kevin ei ole vaarallinen.
- Auttaako Jeesus osumaan? - Teen puutöitä.
Otan haulikon esiin, kun tähdätä ei enää voi.
Silloin kaikki apu kelpaa.
- Onko tuo hän? - Hän se on.
- Jotain 60-kiloinen läpimärkänäkin. - Hän on laihtunut. Hermovaurio kasvoissa.
Pidä katse eteen.
Kei, Kevin. Miten menee?
Voitko kääntää peilin?
Menee ihan hyvin.
- Kai. - Tässä on agentti Tench.
Annan hänen nyt kysellä.
- En tiedä, mitä muuta kertoisin. - Kiitos, että tulit, Kevin.
Haluan kysyä kysymyksiä,
joista osa on tuttuja ja osa ehkä uusia.
Kuuntelen tarinasi, mutta keskityn epäillyn käytökseen.
Pyydän, että olet yksityiskohtainen.
Kaikki on tärkeää.
Selvä.
Sinä torstaina siskosi jätti auton pihatielle.
Onko näin?
Ajoimme isäni autolla. Toin häntä kotiin.
Kun lähestyit taloa,
huomasitko mitään erilaista tai outoa?
En.
Me vain nauroimme ja juttelimme kävellessämme sisään.
- Sitten se mies tuli ulos. - Oliko hän aggressiivinen?
- Oliko hän vihainen tai hermostunut? - Vain kuivan asiallinen.
Mutta hänessä tuntui olevan ilkeä puoli.
Miten muistelet hänen pukeutuneen?
Annoin kuvauksen.
Mustat golf-käsineet, vihreä takki.
Mutta miltä ne vaikuttivat sinusta? Puhtaat, likaiset, halvat?
Eivät ainakaan halvat.
Takki oli iso. Hieno.
Kaikki oli puhdasta. Paljon taskuja.
- Sanoiko hän muuta? - Hän sanoi olevansa etsintäkuulutettu.
Hän puhui etsintäkuulutuksesta Kaliforniassa ja pyrkivänsä New Yorkiin.
Pelottiko sinua, vai tuntuiko hän sinusta puhuvan totta?
Pidin sitä vain ryöstönä. Annoin hänelle autonavaimet.
Ajattelin hänen lähtevän saatuaan haluamansa. Muttei hän lähtenyt.
- Pakottiko hän sitomaan Kathyn? - Ei pakottanut.
- Hän vain käski. - Miten?
Tosi yksinkertaisesti.
Hän sai kaiken kuulostamaan järkevältä.
Että jos tekisimme niin, hän lähtisi.
Mistä hän sai käyttämänsä johdon?
Taskuistaan.
Sidoin Kathyn aika löyhästi.
Hän laittoi minut makuulle sitoen käteni selän taakse.
- Hän sitoi jalkani sänkyyn. - Millainen hän oli silloin?
Oliko hän hermostunut tai levoton?
Ei ollenkaan. Näin, kun hän sitoi jalkani.
- Hän solmi nopeasti. - Kuin olisi tehnyt niin ennenkin.
Oliko hän kovakourainen tai vihainen? Sitoiko hän tiukasti?
Hän oli lähes hellä.
Hellä?
Siltä se vaikutti.
Hän otti sängystä tyynyn pääni alle.
Mielenkiintoista.
Palaan siihen, mutta jatka.
Hän vei Kathyn toiseen huoneeseen.
En saanut selvää, mitä tapahtui.
Mutta sitten kuulin ääniä.
Millaisia ääniä?
Ei voihkintaa,
vaan lähes pieniä huutoja.
Sitten tuli tosi hiljaista.
En kuullut häntä enää.
Yhtäkkiä radio alkoi pauhata huoneessani.
Hän laittoi jotain kaulani ympärille alkaen vetää. Se kävi nopeasti.
- Mitä sinä teit? - Aloin potkia ja kiemurrella.
Silloin tiesin hänen tappavan minut.
Sanoiko hän mitään kuristaessaan sinua?
Ei.
Kevin, tämä on tärkeää.
Kun hän sitoi tai kuristi sinua, oliko hänellä erektiota missään vaiheessa?
En tiedä. En nähnyt.
Ei se mitään.
Miten pääsit pakoon?
Rimpuilin niin kovaa, että jalkani vapautui.
Nousin seisomaan. Sain käteni vapaaksi.
Hän tavoitteli asetta.
Tartuin siihen. Tappelimme siitä. Sain sen käännettyä.
Se oli hänen vatsaansa vasten.
Vedin liipaisinta kahdesti, mutta ase ei lauennut.
- Varmistin oli päällä. - Kaikki olisi toisin.
Ei se voinut millään onnistua, kun hän veti asetta.
Se kai lipesi käsistäni, koska sitten hän ampui minua.
Eka luoti raapaisi naamaani.
Toinen meni sisään pääni sivusta.
Silloin kaaduin lattiaan.
Menetitkö tajuntasi?
En hetkeksikään.
Olin hereillä koko ajan.
Päätin leikkiä kuollutta.
Mitä kuulit sitten?
Kathy vaikeroi.
Kuulin miehen murahtelevan.
Ja minä vain leikin kuollutta.
Kaikki hyvin, Kevin.
Hän kuuli varmaan minun liikkuvan, koska hän hyökkäsi taas.
Hän ampui minulta hampaat pellolle.
Sitten hän palasi Kathyn luo.
Pystyin tuskin seisomaan.
Radio pauhasi kovaa.
Kaikkialla oli verta.
Etsin jotain, millä lyödä häntä,
mutta ajattelin,
että kaikkein parasta olisi hakea apua.
Niinpä juoksit.
- Joo. - Se oli viisain päätös.
- Olisin voinut palata. - Olisitte molemmat kuolleet.
Kevin, kiitos.
- Jos keksit mitään muita yksityiskohtia... - Ei.
Hänellä oli kello.
Sellainen iso teräksinen armeijakello.
Oliko se tällainen?
Tuolta se näytti.
- Joseph Oteron kello. - Se perhe, eikö? Se on hän, eikö?
BTK-kuristaja.
Hän ei nimennyt viidettä uhriaan, jolla hän kerskui. Se oli Kathy.
Sanoin hänen tehneen niin ennenkin.
Hän tiesi mitä teki.
Ei minulla ole aivovammaa.
- Minä vain väsyn. - Uskomme sinua ja nappaamme hänet.
En voi odottaa sitä.
- Miten niin? - Näin hänet.
Hän tietää minusta.
Aina kun menen kauppaan tai joku tulee huoneeseen.
- Jopa kirkossa. - Hän ei käy kirkossa.
- Minne aiot mennä? - Pois.
Eipä häntä moittia voi.
Nance?
- Mikä vialla? - Ei mikään.
Kaikki hyvin.
Kulta, jätitkö takaoven auki?
Vein roskia. Brian ei saanut unta. Tuletko nukkumaan?
Pian.
Wendy on lähes valmis Georgian haastatteluihin.
Justiinsa.
- BTK-kuristaja? - Hän on uusi eläin.
- Monta kiehtovaa ristiriitaa. - Voinko?
Hän vei tytön kellariin ja loi rituaaliteloituksen.
Siinä kesti.
- Tämä oli iso riski. - Vain tytön luona oli spermaa.
- Tyttö häntä kiinnosti eniten. - Muu perhe oli sivullisuhri.
Hän odotti vain äidin ja tyttären olevan kotona. Mutta hän oppii.
Oteroiden jälkeen kaikki ovat naisia.
Miehet eivät olleet kotona Brightin veljeä lukuunottamatta.
Hänkin oli yllätys.
Siksi hän päätyi puukottamaan siskon.
Ihmeellistä, että yllätyksestä huolimatta Brightin ja Oteroiden murhissa -
- hän onnistui voittamaan paniikkinsa. - Kuvittele, mikä adrenaliiniryöppy.
Hän odotti pientä naista ja 11-vuotiasta tyttöä.
Mutta vastassa olikin koira,
toinen lapsi ja eläköitynyt ylikersantti.
Mutta hän ei paennut vaan otti aikansa. Ehkä Oterot eivät olleet ensimmäiset.
Liikaa virheitä. Se oli eka kerta.
- Mutta hän oli hyvin valmistautunut. - Harjoitteluako?
Kemperhän harjoitteli nukeilla ja eläimillä.
Hän fantasioi vuosia,
joten hän tiesi, mitä tekisi,
kun aika koitti. Hänellä on pakostakin rikosrekisteri.
Eläinrääkkäystä, ehkä tirkistelyä, huorien hakkaamista.
Mitäs meillä nyt on?
Valkoinen mies, kolmekymppinen.
- Rikosrekisteri. Pahoinpitelyitä. - Korkeintaan lukiotodistus.
Parhaimmillaankin hanttihommissa.
Hän kuulemma haisi puhtaalta ja kulki hienoissa vaatteissa.
Hän ei ollut vihainen tai karkea. Kuulostaa yhtä tavalliselta kuin uhrit.
Tutkimamme ovat kotiolosuhteiden tuotoksia ja epäonnistuneita aikuisia.
Kaikilla on henkisiä arpia.
Vain Brudos sai pidettyä työn, ja hän oli duunari.
Entä kirjeet,
joita hän kirjoittaa lehtiin?
Hän rinnastaa itsensä kuuluisuuksiin.
"Samin poika, Viiltäjä-Jack, Länsirannikon Ted."
Eli Bundy. Kuka on Glatman?
Harvey. Sitoi ja kuristi naisia 50-luvulla.
- Tietenkin tiesit sen. - Hän tutkii heitä.
Ottaa mallia.
Katso tätä.
Hän ehdottaa nimiä itselleen.
"Pidän seuraavista.
Entä te?
BTK-kuristaja.
Wichitan kuristaja. Wichitan teloittaja."
Hän nimeää itsensä medialle.
Kuten Zodiac tai Berkowitz "Samin poikana".
Berkowitzkin liehitteli lehdistöä. Hän kirjoitti Jimmy Breslinille.
Berkowitz muodosti myös kirjaimista symbolin.
Hän käytti sitä joka kirjeessä.
Aivan. Sen päällä oli risti.
- Näin. - Tyyppimme tekee samoin.
On puhuttava pulskalle hirviölle.
Näinkö nyt toimimme? Siirrämme haastatteluita -
tutkinnan vuoksi? Kaikki kohteemme ovat tärkeitä.
Berkowitz oli listalla alusta lähtien.
On silti mietittävä, mihin hän sopii analyysissamme.
- Hän on skitsofreenikko. - Kuten Kemper nuorena.
Berkowitz saattaa olla salamamurhaaja.
Hänellä ei ole Kemperin tai Brudosin psykoseksuaalisia motivaatioita.
Hän sanoi kävelleensä autoille, ampuneensa viidesti ja juosseensa.
Miten mikään 19 sekuntia kestävä voi tuoda seksuaalista tyydytystä?
Tiedämme, että Berkowitz innoittaa BTK-kuristajaa,
ja että hänen motiivinsa on seksuaalinen.
Hän on aktiivinen metsästäjä, joka on tappanut jo seitsemän.
Odottavatko Georgian pojat sähkötuolia?
- Hance. - Hän valitti.
- Aikaa on. Siirrämme heitä viikolla. - Kokoan aineiston. Vaihdatko lennot?
Selvä.
Tätä me nyt teemme.
Mitä?
Ei vaikuta sinun paikaltasi.
- Holden toi tänne. - Ei vaikuta hänenkään paikaltaan.
En yleensä petä luottamusta.
Mutta Holdenin kadotessa hän tapasi Kemperin.
Mitä siellä tapahtuikaan, johti...
- Paniikkikohtauksiin. - Tiesitkö?
Hain hänet. Anteeksi, etten kertonut.
Ajattelin olevan parasta, ettei Holden saa kaikkia varuilleen.
Tämä vaatii huomiotamme.
Se oli kohtaus. Lääkärikin vähätteli sitä.
Sitä ei ehkä aiheuta mikään aito, mutta vaikutukset ovat hyvin aitoja.
Ansaitsi hän sympatiaasi tai ei, voi tällä olla kovat seuraukset meille -
- ja fysiologisia seurauksia hänelle. - Olet oikeassa.
- Tietääkö Gunn? - Ei.
Hänen visionsa ja anteliaisuutensa perustana on Holden.
En voinut kertoa, että ihmepoika on hermona.
- Meitä ei ehkä kannata pelastaa... - Sinun on otettava haastattelun johto.
Hän menee sinne herkässä tilassa -
tietäen, että uutta tilaisuutta ei sen julkkiksen kanssa tule.
Hän on hermona. Se voi alustaa kohtauksen.
Viimeksi hän päätyi kahleisiin sairaalasänkyyn. Mitä teen?
Tarkkaile.
Kohtaus voi iskeä monella tapaa.
- Maanisuus, hermoilu, herkkyys... - Pitäisikö viedä hajusuolaa?
Se ei ole vitsi. Yksikin merkki, ja viet hänet ulos.
Jos hän sössii Berkowitzin haastattelun, Gunn miettii sijoitustaan uudelleen.
Tästä lähtien meidän on jaettava asioita.
Molempien on oltava kartalla.
- Molempiin suuntiin. - Sovittu.
Haen seuraavat.
- Jään velkaa. - Älä huoli.
Uusi kierros?
Joo. Kiitos.
- Minä maksan. - Älä viitsi, Gary.
- Hän on kenraali Pattonin seurassa. - Torjut minut aina.
Miten muuten tällainen patriootti tuhlaisi rahansa?
Et varmasti tarvitse apua.
Entä jos lupaan viedä sinut näiden mulkkujen luota?
- Mikä on nimesi? - Eric.
Pääsitkö juuri Quanticoon?
Kyllä vain.
- Auttaisitko ekan yöni kanssa? - Olet tosiaan uusi täällä.
Eivätkö he yllyttäneetkin sinut tähän? Joudut heiluttamaan mailaa tänään yksin.
Pelaan toisessa joukkueessa.
Sitten kyllä Christie Brinkley ja Brooke Shieldskin.
- Kelpaisi. - Samaan laskuunko?
Ei, minä maksan.
- Toimiiko tuo? - Ihmiset näkevät mitä haluavat.
Sano, jos tarvitset muuta.
- Kiitti. - Kiitti käynnistä.
Katse eteen, lierot.
Kuusi kuoli, seitsemän loukkaantui. USA: n suurin ihmisjahti.
Hän sanoo naapurin koiran demonin pakottaneen.
- Uskommeko sen? - Rikokset vaikuttavat sattumanvaraisilta,
mutten usko hänen olevan se hullu, joka hän väittää olevansa.
- Aie on juuri ja juuri nähtävissä. - Hän ampui aina naisia.
Ampuessaan pareja hän ampui apukuskin puolelta.
Sillä perusteltiin sattumanvaraisuus.
Se on kävelytietä lähinnä. Ei suunnitelmallisuutta,
vain ampumisia.
Mutta pareista yleensä mies ajaa.
Hän ei koskaan ampunut kuskin puolelta. Hän teki kaiken naisen puolelta.
ATTICAN VANKEINHOITOLAITOS
Ihme, ettei FBI aiemmin käynyt.
Kun minut pidätettiin, pormestari kävi luonani.
Hän tuli selliini keskellä yötä.
Tulimme heti kun pystyimme.
Puhutteko siis muillekin?
Muutamalle.
Mutta muita kaltaisiasi ei ole. Pidit kokonaista kaupunkia pelon vallassa.
Tytöt leikkasivat hiuksensa, ettet huomaisi heitä.
Diskot sulkeutuivat aikaisin.
Se oli New Yorkin suurin erikoisyksikkö.
Sadan vuoden päästä -
Samin poika muistetaan yhä.
Sanon aina, että jos haluaa oppia maalaamaan,
- on mentävä taiteilijan luo. - Mitä se tarkoittaa?
Olet niin kuuluisa, että Kansasissa yksi tappaja idolisoi sinua.
Hän kirjoittelee lehdistölle.
Ja hän puhuu sinusta.
- Valehteleeko hän? - Uhreja on seitsemän tähän mennessä.
Hän teki symbolinkin. Näytä.
- Mitä tuossa on? Tissitkö? - Se on B.
Huono kopio.
Sitä mekin.
- Miten hän tappaa? - Murtautuu taloon, sitoo ja kuristaa.
Kutsuu itseään BTK-kuristajaksi. Eli sido, kiduta, tapa.
Miksi nimesit itsesi?
"Olen Samin poika.
Mene ja tapa, määrää isä Sam."
Lehdistö kutsui minua .44-kaliiperin murhaajaksi.
Heillä oli naurettava teoria,
että ase jotenkin symbolisoi penistäni.
En ole hullu seksitappaja.
Tarvitsin nimen, joka kertoi, kuka olen.
Että minua kontrolloi 3000-vuotias demoni. Ihmisten on opittava demoneista.
Manaaja perustuu tosiasioihin.
Näitkö Manaajan?
Kaikki näkivät.
Luitko demoneista ja manauksista ennen tappojasi?
Ehkä.
- Puhutaan ekastasi. Meitä kiehtoo mieli... - Etkö olekin adoptoitu?
Joo. Juuri ennen kaiken alkua -
etsin biologisen äitini. Selvisi, ettei hän halunnut minua.
- Se oli varmasti vaikeaa. - Adoptioäitini kertoi hänen kuolleen.
Niin käy usein adoptiolapsille.
No, minä olin äpärä. He molemmat valehtelivat.
Silloin aloin kuulla ääniä.
Ne demonit.
Mistä tietää, että on riivattu? Onko siihen oireita?
Riivaus ei ole pelkästään -
ulkoista.
Sisäinen piina on hirveää.
Demonit ovat voimakkaita.
Ne käyttävät omaa ääntä ja ajatuksia itseä vastaan.
Ne saavat luulemaan, että on hullu.
Voimistuttuaan riittävästi ne sanovat nimensä ääneen.
Sen tehtyään ne ovat täydessä kontrollissa.
Kun tiesit, että sinussa on demoni,
mitä teit?
Otin lopputilin ja lukittauduin kämppääni.
Pysyin kotona kuukauden kuunnellen ja valmistautuen...
Mitä sinä kuuntelit?
Naapurillani, Samilla, oli koira. Se koira ulvoi joka yö.
Se ei ollut koskaan hiljaa.
Se sanoi tarvitsevansa verta.
Se vaati verta. Minulla ei ollut vaihtoehtoa.
Mistä seiniesi kirjoituksissa oli kyse?
Joskus äänet kuuluivat seinistä.
Ei siis koirasta?
- Yritän vain pysyä kärryillä. - Ne piinasivat minua.
Avasin seinät niitä etsien.
Silloinko näit Manaajan ja luit kirjojasi?
Suurin piirtein.
Minua kiehtoo se, että sinulla on demonisten äänien ja psykoosin taustaa.
Mikset vedonnut mielenvikaisuuteen?
Miksi myönsit syyllisyytesi ilman mahdollisuutta selittää oikeudenkäynnissä?
Koska en ole mielenvikainen.
En pysty teeskentelemään mielenvikaista.
Tiesin sen olevan väärin, mutta ne pakottivat.
Demonien kuuleminen on oppikirjaesimerkki mielenvikaisuudesta.
Ne tulivat luokseni, eivät minusta.
Anteeksi vellominen, mutta se ihmisiä kiinnostaa.
Kaksi tekee sinusta kirjaa.
Naapurisi ja joku tyyppi, jolle annoit elämänkertasi oikeudet jostain syystä.
- Minulla on lakikiista siitä. - Se tulee myymään paljon.
Tyyppi, joka puhuu koirille ja kuulee demoneita. Hulluus myy.
Tienaako hän kirjalla?
- Se elämänkertakirjailija? - Sanoin jo, siitä on lakikiista.
En voi puhua siitä.
Niin varmasti on.
Eiväthän äänet estä puhumasta lakimiehelle?
Se on hämäystä, eikö vain?
Ei ole ääniä tai demoneita, eikä koira puhu.
Näit elokuvan, luit pari kirjaa ja keksit kaiken.
Niin homman mennessä perseelleen sinulla olisi pakotie.
Haluatko olla tunnettu FBI: ssä -
miehenä, joka antoi koiran passittaa sinut vankilaan?
Kaikki uskoivat sen, eikö vain?
Jopa psykiatrit.
Varsinkin psykiatrit.
Jopa itse uskoin osan.
Olen altis suggestioille.
Halusitko kuulla ääniä?
Luin niistä.
- Ne sotkeutuivat fantasioihini. - Mihin fantasioihin?
Tyttöihin. Kostoon. Olen seksinnälkäinen päiväunelmoija.
Se on oma määritelmäni.
- Milloin fantasiointi alkoi? - Teini-iässä.
Mutta nytkin kulutan siihen enimmän osan ajastani.
Tapponi eivät olleet seksirikoksia.
En halunnut raiskata ketään.
Halusin vain tappaaa.
Äänet auttoivat oikeuttamaan sen, mitä halusin muutenkin tehdä.
Miten löysit uhrisi?
Aloin vain ajaa.
- Ajaa? - Etsin tyttöjä koko ajan.
Etkö valinnut ja tarkkaillut ketään ennakolta?
En. En tiennyt, kuka seuraava olisi.
Niinkö Kansas tekee?
Kirjeistä päätellen.
Minä vain ajoin.
Niin hänkin varmasti tekee.
Auton on oltava luotettava.
Olin myös viekas. Tutkin karttoja, pakoreittejä,
kannoin asettani ja kolikoita pysäköintiä varten.
- Oli oltava valmiina. - Mistä tiesit, minä iltoina metsästää?
Liittyikö se kuun kiertoon?
Vittu ei. Metsästin joka ilta.
- Joka ilta? - Se vaatii sitoutumista.
Ulos on mentävä,
mutta vain muutaman viikon välein löytyi oikea tyttö -
oikeassa paikassa oikeaan aikaan.
En tiennyt, mitä etsin.
- Mutta tiesin, kun näin hänet. - Otitko muistoesineitä?
Jotain tapahtumapaikalta tai tytöiltä?
En. Minä pakenin.
- Ottaako se matkija? - Joo.
Palasitko koskaan tekopaikoille?
Jatkuvasti.
Johtuiko se syyllisyydestä tai katumuksesta?
Ei. Jos epäonnistuin tai kyttiä oli liikaa,
- palasin aiemmalle paikalle. - Elit sen uudelleen.
Joka yksityiskohdan.
Joskus pyörin maassa, jossa he kuolivat vain tunteakseni sen.
Aloitko sinä...?
Runkkaamaanko?
Kyllä vain.
En tekopaikalla, vaan kotona.
En koskaan fantasioinut seksistä väkivallan kera.
- Ne olivat aina erillään. - Tottakai.
Vaikka tyyppinne ottaakin muistoesineitä,
takaan hänen palaavan.
Sitä ei voi vastustaa.
Ehkä hän vain ajaa ohi.
Ehkä.
Narsismi pakottaa hänet myöntämään demonit valheeksi.
Hän ei sietänyt jonkun hyötymistä hänen kuuluisuudestaan.
Olit oikeassa.
- Skitsofreenikko ei voi säädellä ääniä. - Hullu tappaja tai riivattu, mitä eroa?
Imago kärsisi hulluudesta. Demonit tekevät hänestä erityisen.
Ylivoimaisen pahan kanssa kamppaileva soturi. Hulluus on heikkoutta.
Yllättävää on, että kaikesta huolimatta rikokset ovat sittenkin psykoseksuaalisia.
Hän toisti, että seksuaalifantasiat eivät liittyneet väkivaltaan.
- Ase ei kuulemma symboloinut penistä. - Hän käytti kyllä .44:ää.
Julkinen imago on ristiriidassa minäkuvan kanssa.
Seksirikolliset ovat pervoja, hän piinattu nero.
- Median tehtyä virheen, hän korjasi asian. - Kiihottaako julkisuus tappoja enemmän?
Molemmat. Tapot olivat esileikkiä, mutta hän oli huolissaan imagostaan.
Nimeäminen, kommunikointi medialle.
Se liittyy hallintaan.
Hän ei voi hallita naisten reaktioita häneen tai perhesuhteitaan.
Niinpä hän loi hirveän persoonan,
mutta oikeasti hän on vain pulska, nolo postimies.
Berkowitzin mukaan BTK-kuristaja liikkuu joka ilta.
Kaikki ei onnistu: kunnon työ, perhe, metsästys ja rikospaikoilla vierailu.
Hän tekee hanttihommia.
- Eikä ihmissuhteita. - Ainakaan naisiin.
Berkowitziin perustuen on avattava uusi kategoria.
Tutkimme, seuraavatko tappajat juttujaan mediasta, kuten Kemper.
Nyt pitää ottaa huomioon median käyttö oman mytologian luontiin.
Mikä Berkowitz sitten on?
Hän ei ole skitsofreenikko eikä suunnittele.
Kertoo kiinni jäädessään typerän tarinan, ja teoissa on seksuaalisia komponentteja.
Onko hän järjestelmällinen? Saako hän ylennyksen, kun ei puhu koirille?
Kaiken kaikkiaan hän on aika järjestelmällinen.
Kuka olisi arvannut?
Hei Bill.
- Millainen hän oli? - Aluksi vähän jäykkä,
mutta sitten taas oma varma itsensä. Luit sen kyllä.
- Minusta on oltava vielä varuillaan. - Minusta hän on palannut.
Öitä.
- Iltaa. Onko Nancy Tench kotona? - Olen hänen miehensä. Voinko auttaa?
Olen etsivä Spencer Fredericksburgin poliisista.
Erikoisagentti Tench. FBI. Miten voin auttaa?
Anteeksi. Etsivä Art Spencer.
Rva Tench, välitättekö taloa 1159 Cimmaron Courtissa?
Kyllä.
Joudun kertomaan, että talo on nyt rikospaikka.
Mitä? Onko sinne murtauduttu?
Ei, vaan -
autotallista löytyi ruumis.
Hyvä Jumala.
Tutkimme sitä murhana.
Valitettavasti en voi...
Suokaa anteeksi.
Voinko tulla?
Tottakai.
- Saako olla vettä? - Ei kiitos.
Ilmoitin juuri omaisille.
- Rankkaa. - Herraisä.
- Anteeksi, miten voimme auttaa? - Minun on kysyttävä jotain.
Kenellä on pääsy taloon tai kuka on hiljattain käynyt siellä?
Minä ja omistaja. Esittelin sitä kahdesti.
Siellä on turvalokero. Numero on osoite. Eihän se varma ole.
- Olisiko ovi voinut jäädä auki? - Ei. Olen aina huolellinen.
- Entä piha? Työstääkö sitä vakiojoukko? - Minä, mutten ehtinyt sinne.
Tarvitsen talolla käyneiden nimet.
Tottakai.
Ole hyvä, istu.
- Tämä tapaus järkytti, agentti Tench. - Bill. Tajuan kyllä.
Olen erikoismurhayksikössä itse.
Olen nähnyt kaikkea, mikä valvottaa.
Haluatko jakaa?
En saisi puhua siitä.
- Ymmärrän. - En halunnut pelotella vaimoasi,
mutta tarvitsen hänen kenkänsä päivältä, jolloin hän oli siellä.
Piileviä todisteita riittää. Hänet on eliminoitava.
- Ilman muuta. Käykö aamulla? - Olemme paikalla.
Tässä. Kaikki vaikuttivat mukavilta.
Kiitos. Kerron, kun häivymme sieltä.
- Anteeksi, kun ryntäsin näin. - Kerro vain, jos voin tehdä jotain.
- Hän oli hermona. - En voi edes kuvitella.
Kauheaa.
- Tuollaista ei vain tapahdu täällä. - Sitä tapahtuu kaikkialla, Nance.
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi