Det her er min halvbrors historie.
Jeg fortæller den, fordi jeg ikke kan gøre andet,
eftersom det gik, som det gjorde.
Eugene efterlod mig med noget, der er vigtigere end kendsgerningerne.
Det første, folk tager fejl af, når de hører hans historie,
er begyndelsen.
Det startede ikke med Wells-damen.
Det startede med det første tog, der var fuld af husmænd.
Blandt de modløse, frygtsomme mennesker, der kom til Bismark den dag,
var John, Olivia og Eugene Baker.
Familien Baker rykkede vestpå til prærien med løftet om et bedre liv.
Et løfte, der nu virkede lige så sølle som den jord, de stod på.
De bad for regn og gik i gang med at bygge et nyt liv op fra grunden.
Men John var ikke overbevist.
Han mente, der hvilede en forbandelse over landet.
I løbet af de næste år begyndte John at drikke mere,
og han blev paranoid.
Hans tanker var fulde af syner om et andet liv...
hvor han atter levede i Guds nåde.
Og lige pludselig, da Eugene var fem år,
-mistede han sin far. -Rejser du bare?
Der opstod et afsavn, der plagede ham resten af hans liv.
Eugene modtog kun ét postkort nogensinde fra sin far.
I det hævdede John at have fundet Guds øje
på det smukkeste sted på Jorden,
den Mexicanske Golfkyst.
Olivia forsøgte hurtigt at udfylde hullet i Eugenes liv,
og et år senere blev hun gift med George Evans,
som var vicepolitimester, landmand og min far.
Men John Baker og den verden, han skrev om,
lå altid min bror på sinde.
Han spekulerede på, hvad hans far havde fundet derude.
Da Eugene var 17,
begyndte noget andet at optage ham.
Og også os andre for den sags skyld.
Nøjagtig som i den forbandelse, John havde talt om, vendte landet sig mod os.
Kære amerikanere. Jeg har været på rundrejse i ni delstater.
Bismark blev ramt af 14 storme det første år.
Jeg så familier, der havde mistet deres hvede på marken,
mistet deres majs
og gik en vinter i møde uden mad.
Jo mere vi prøvede at starte på en frisk, desto værre gik det.
Og bankerne krævede deres i Bismark.
Vanvittige prædikanter råbte og skreg om Gud og frelsen...
mens familierne gjorde det eneste, de kunne gøre...
indtil de ikke engang kunne det længere.
Eugene gemte sig i familiens forladte lade.
Han dagdrømte om sin skæbne,
fantaserede om et liv som sine heltes...
De lovløse og eventyrere, han læste om.
Phoebe, kom tilbage!
Der var nok ikke nogen, der havde advaret Eugene om, hvad der kan ske,
hvis man drømmer om noget så meget.
Det var sådan, Allison Wells kom ind i historien...
som havde hun Fanden i hælene...
med kurs direkte...
mod min bror.
Vil du spærre udsynet for mig?
Se lige det iskolde møgsvin.
Han havde nok en ny dame med i seng hver aften, hvis han fandtes.
Han kan sikkert sige alle de rigtige ting, der gør pigerne vilde.
Mere skal der ikke til ... ord.
Medmindre man bor i et hul som det her.
Amen for det.
Hvad sker der?
Harold kan fortælle det hele.
Skal vi se på det?
Folkens, der er nogle ting, der skal siges.
Dæmp jer, så I kan høre det.
Frue?
Under røveriet mod en bank i Missouri
sendte tyven og morderen Allison Wells en lille niårig pige i døden.
Ni år gammel.
Og det var bare ét af fem menneskeliv,
der blev taget den dag.
EFTERSØGT
Hvis I ser kvinden, skal I ikke konfrontere hende.
Hun vil ikke tøve med at dræbe igen.
Når alt kommer til alt, er hun bare en lille dame,
som halvdelen af Texas' politi prøver at finde.
Og vi skal nok finde hende.
Passer det med dusøren?
Får man 10.000 dollar for at finde hende?
Er du ikke vicepolitimester Evans' knægt?
Jo, han er min stedfar.
Jeg er glad for din interesse,
men vi får rigelig hjælp af Evans-familien, så smut du bare hjem.
Eftersøgningsholdet mødes ved kirken efter gudstjenesten.
Gud og tilfældige sammentræf
hører ikke til på den samme Jord.
Det ved vi, mine damer og herrer,
for hvor der er et tegn, er der også Guds hånd.
Og hans håndflade hviler på vores samfund.
Og nu ser vi, hvorfor kvinder som Allison Wells...
Eugene.
Så kedeligt.
Er du klar til at gå?
Eugene?
Hej, Joe.
-Du skal være hjemme i dag. -Hvorfor?
Når hende Wells-damen er på fri fod, er her ikke sikkert.
Vi tager ud med eftersøgningsholdet, mor. Det bliver ikke farligt.
Vi passer på hinanden, ikke? Det lover jeg.
Vær hjemme, inden det bliver mørkt. Og hold jer tæt sammen.
Giv mig det.
-Må jeg komme med? -Nej.
-Inden det bliver mørkt. -Ja.
Kan du forestille dig så mange penge?
Det kan jeg sgu godt. Kan du ikke?
Nej, ikke rigtig.
Det kan du nok heller ikke rigtig.
Du er stor i slaget, Evans.
Giv mig hellere din andel, så du ikke får høvl.
Jeg vil dø af grin, før du kan give mig høvl, knægt.
Tror du, vi finder hende død?
Det ved jeg ikke. Sikkert.
Er du okay?
-Hvad er der galt? -Ikke noget.
Sig det nu. Hvad er der?
Vi skal til Californien.
De sagde det i morges. Vi opgiver Texas.
Det var satans. Hvor længe skal I være væk?
For altid.
Hvorfor skulle vi egentlig vende tilbage?
Ja.
Så må du finde en anden at brokke dig til.
Der er ingen, jeg hellere vil brokke mig til end dig, Garza.
-Kan du klare det? -Kom an, din glatnakke!
Du skal have tæsk, før du rejser.
Ja.
Fang mig, hvis du kan!
Jeg kommer til at savne dig.
Kom an!
Kom så!
Nu skal du få prygl!
Hvad har du tænkt dig?
Jeg er hurtigere end dig, knægt.
Det har jeg altid været.
Tror du virkelig, at vi finder hende herude?
Det er forsøget værd.
Jeg sagde "inden det bliver mørkt."
George vil tale med dig.
Du får ballade.
Jeg gør, som han siger.
Ville du tale med mig?
En mors ord ... er lov.
Når en mor beder sin søn om noget, gør han det.
Altid.
Sådan fungerer en familie.
I medgang og modgang.
Er vi enige om det?
Ja. Javel.
Hvad er det, du har der?
-Ikke noget. -Gør os begge to en tjeneste.
Lad ikke, som om du tror, jeg er dum.
Med hvilke penge fra hvilket arbejde har du betalt for det bras?
Din mor lader dig slippe let, men det kan jeg ikke gøre.
Der er ikke længere plads til drenge her i familien.
Tænk over det.
Vask dig.
Så slukker vi.
Ikke en lyd.
Lad være!
Tag den, hvis du vil have den.
Hvad hedder du?
-Jeg hedder Allison. -Jeg ved godt, hvem du er.
Så er det jo kun rimeligt, at jeg får at vide, hvem du er.
Eugene.
Det er et fikst navn.
Er det ikke dig?
-De sagde, du var morder. -Jeg er ikke morder.
Eugene...
Lad mig være helt ærlig.
Jeg prøver at bevare roen,
men jeg har et hul i benet, som gør svineondt lige nu.
Så hvis du hjælper mig, fortæller jeg dig alt.
Hør på mig, Eugene.
Jeg er ikke morder.
Du ville aldrig tro på min historie.
Ligesom i bøgerne.
Bortset fra at jeg er manden med hatten.
Wow. Ikke dårligt.
Godt.
For pokker da.
Det ser værre ud, end det er.
Godt. Ryster du på hånden, knægt?
Jeg synes, du skal finde en læge.
Nej, du er min læge nu. Okay?
Dr. Eugene.
-Okay? -Okay.
Okay. Vask dine hænder i det der.
Okay.
Det skal nok gå, ikke?
Okay. Vask pincetten.
Okay.
Er du sikker på, du ikke dræbte nogen?
Nej.
-Okay. -Godt.
Tag...
Først skal der alkohol på. Bare hæld det hele på.
For helvede!
Okay. Giv mig lygten.
Okay.
Kan du se kuglen?
Ja, det tror jeg.
Pil den ud.
Det er okay.
Okay.
Tænk på noget rart.
Okay.
Okay. Forbind det.
-Jeg holder den. -Hold den.
Okay.
Er du okay?
Ja.
Det føles godt.
Det var flot.
Er du tørstig?
Og han er også tankelæser.
Jeg kommer straks.
Skæbnen ville,
at Allison havde mistet sin egen familie og gård i Missouri året forinden.
Hendes forældre døde af lungebetændelse.
Jeg har intet ønske om at fremstille Allison Wells som løgner,
som andre har gjort,
men jeg vil sige,
at hun forstod sig på sit publikum
og tilpassede sin historie det.
Hvor gammel er du?
Femogtyve.
Har du en kæreste, hr. Femogtyve?
Nå... slå dig ned.
Jeg må hellere forklare det hele.
Jeg forstår godt, at du er forsigtig, men...
lige nu kunne du brække mig midtover, hvis du ville.
Ja, jeg begik bankrøveri.
Og det var ikke første gang.
Jeg har aldrig dræbt nogen.
Hvis det ikke var dig, hvem så?
Det hedder sig, at Allison den aften fortalte Eugene,
at hun var offeret i hele sagen.
Da hendes familie døde, og jorden blev inddraget,
blev hun lovløs.
Kun på den måde kunne hun få noget igen.
Det førte hende frem til bankrøveriet i Guthrie Plains.
Det var hendes fjerde røveri den måned,
men det var det første, der kostede menneskeliv.
Hun insisterede på, at skylden alene lå hos politiet.
Betjentene blev bange.
Så snart vi kom ud, begyndte de at skyde.
De tog sig ikke af, at der stadig var folk på gaden.
Hun påstod, at en vildfaren kugle fra politiet
tog livet af den uskyldige, lille pige.
Det lød som noget fra en af Eugenes historier.
De jager mig.
Hun stjal sig til minder fra en verden, der havde taget alt
og efterladt hende med ingenting... og ingen.
Jeg har brug for din hjælp, for jeg har ingen andre.
Du må blive her, så længe du har behov for det.
-Så længe du vil. -Tak.
Undskyld.
Det gør ikke noget.
Jeg må desværre bede dig om mere, end hvad rimeligt er.
Hvor meget skal du have for at hjælpe mig til Mexico?
Mexico?
Hvad siger du til $20.000?
-Det er det dobbelte af dusøren. -Det er pointen.
Har du så mange penge på dig?
Jeg har ikke en klink.
Men jeg har forstand på banker. Selv de mexicanske.
Jeg kan have pengene til dig, før du ved af det.
Du skal bare skaffe mig en bil.
Den er ikke så let at få fat i her.
Især ikke uden penge på lommen.
Måske tager jeg fejl, men du virker som en kvik fyr.
Jeg må hvile mig i et par dage.
Hvis du bruger den tid på at arbejde på vores problem,
mon ikke det så nok skal lykkes?
Jeg har set jeres marker, Eugene.
Din familie er i vanskeligheder, ligesom min var.
Hvis I kan redde jer på en nemmere måde,
aner jeg ikke, hvad det skulle være.
Jeg kunne melde dig.
Ja. Det kunne du godt.
Men, Eugene ... Og det her siger jeg oprigtigt og i ramme alvor...
Hvis det er dit valg, og det er jo op til dig,
skal du være klar over konsekvenserne.
Jeg vil ikke være offer for deres løgne.
Så vil jeg hellere dø for min egen hånd.
Eller din.
Det er byrdernes land, knægt.
Lige nu kan du selv vælge din.
Dermed er du en af de heldige få.
Hvorfor er du nøgen?
Okay, men ... hvad fanden?
Det skal du ikke bekymre dig om. Og du må ikke bande.
-Jeg er ikke bekymret, men nysgerrig. -Det skal du ikke være.
Læg dig til at sove igen. Kom så.
Du tager ind til byen i dag. Prøv at finde arbejde.
Tag din søster med.
Javel.
Klæd jer godt på.
De siger, det blæser.
Hej.
-Hej. -Måske trænger du til at skifte tøj.
Den er perfekt.
Jeg håber, den passer. Det er min mors.
Hun bruger den ikke så tit, så hun opdager nok ikke, at den er væk.
Det opdager hun.
Måske leder hun efter den herinde
Herinde? Nej, siden tørken begyndte, har de ikke brugt laden.
Okay. Tak.
Nå. Undskyld.
-Hvad kigger du på? -Ikke noget.
Vi skulle ind til byen.
-Jamen jeg har travlt. -Nej, du har ej.
-Jo. -Hvad kiggede du på?
Ikke noget. Jeg kiggede bare på, hvordan der så ud.
-Jeg er ikke dum. Hvad er der derinde? -Ikke noget. For pokker!
Okay. Jeg siger det, hvis du lover,
at du ikke selv går ind og kigger.
Mor og George må ikke gå derind, før jeg har gjort rent.
Gjort hvad rent?
Lover du det?
Ja. Sig det nu.
To døde hunde. De ligger derinde med blod og indvolde ud over det hele.
Det vrimler med fluer.
Hvis hunde?
Ingens.
Guds grønne jords.
Hvem har dræbt dem?
-Prærieulve. Hvor skulle jeg vide det fra? -Det er sørgeligt.
Sådan er livet.
-Hvor skal du nu hen? -Jeg skal mødes med Joe Garza.
-Hvorfor? Må jeg komme med? -Ikke for noget og nej.
Hej, Eugene.
Hvad slæber du mig herud for, Evans?
Jeg må tale fortroligt med dig, Garza.
Jeg troede, vi skulle lede efter kvinden i dag.
Jeg stod op, før Fanden fik træsko på,
og så kom du ikke engang.
Og nu det her.
Hvor længe har jeg kendt dig?
-I årevis, vil jeg mene. -Ja.
I alle de år har jeg altid stolet på dig.
Okay? Og derfor kan det, jeg nu beder dig om, virke uretfærdigt,
men det kan redde os begge to.
Spyt ud.
Jeg har brug for din families bil...
permanent.
Jeg sender dig pengene, så snart jeg kommer til Mexico.
Er du blevet dum, Eugene?
Vi skal flytte med den i næste uge. Hvad fanden foregår der?
Jeg kan ikke fortælle dig det hele nu, men jeg har mødt en,
som vil betale mig 20.000 for at blive kørt til Mexico.
Ja, 20.000! Kan du lige tro det?
Nej, Evans, det kan jeg ikke.
Og selv hvis jeg kunne, ville jeg bede dig skrubbe af.
Hvis du siger det, jeg tror, du siger,
kan det få mig dræbt.
Nej, der er ingen, der bliver dræbt.
De jager mig allerede ud af byen.
Tænk dig det lige.
En morderisk hvid dame ovenikøbet?
UGEBLADET DETEKTIVHISTORIER
To døde hunde.
Spisetid.
Hvad er der galt?
-Lykkedes det at skaffe en bil? -Nej, ikke endnu. Jeg prøver stadig.
Vil du sige, hvad der går dig på?
Jeg må væk herfra, Eugene!
Ja, det ved jeg godt.
-Er der sket noget? -Nej.
Men der kan ske noget.
Der er ikke sikkert for mig her.
Ikke sikkert for nogen.
Jeg ved det godt.
Bare ... Jeg bliver vanvittig her. Jeg føler mig indespærret.
Jeg er såret. Jeg er beskidt.
-Ja. -Undskyld. Jeg ville ikke...
Jeg ville ikke råbe ad dig.
Undskyld.
Jeg er kommet på noget, der kan hjælpe på dit humør.
Hvad?
Du kan vaske dig her.
Det er en ren sø.
Grunden er forladt, så der sker ikke noget.
Vi kan rense såret og forbinde det bagefter. Hvad siger du til det?
Godt.
Vi skal af sted om fem minutter.
Hov. Det er til senere.
Jeg kunne ikke lade være.
Sæt dig ned.
Hvor er Eugene?
Jeg kan ikke finde min blå kjole. Har du set den?
Nej, mor.
Hallo? Kan nogen høre mig? Hvor er knægten?
Han og Joe var ude at søge arbejde.
Det havde du sat ham til, sagde han. Han møder os derhenne.
Hvor er dine sko?
-Skal jeg absolut have dem på? -Ja. Kom så.
Hej.
Godaften.
Hvad glor du på?
Ikke noget. Jeg var...
Jeg tænkte bare på min far.
Han tog mig med herhen at svømme, da jeg var helt lille.
Det havde jeg glemt alt om indtil nu.
Han er her ikke længere.
Du må vel savne ham meget?
Ja, det gør jeg vel.
Når jeg tænker over, hvad jeg savner ved ham, kan jeg ikke komme på noget.
Jeg kan ikke huske det.
Det er underligt.
Har du prøvet det?
Ved du, hvad det værste ved at dø er, knægt?
Jeg sagde ikke, at han var død.
Men...
når du dropper det der "knægt," kan du jo sige det.
Kan du ikke lide at blive kaldt knægt?
Nej.
Undskyld. Det var ikke ment, som at du var et barn.
Jeg mente det mere som ... Billy the Kid.
Kender du ham?
Den lovløse. Myten.
Ja, jeg kender ham godt, men jeg...
-Jeg kan stadig ikke lide det. -Hvordan kan det være?
Hvorfor al den ståhej over et fjols, der fik sig selv dræbt, inden han var 30?
Det handler ikke om, hvornår han døde.
Det er, hvor længe han lever videre.
Det værste ved at dø...
er at blive glemt.
Det kan jeg godt lide ved Billy.
For selvom han døde, inden han var 30,
hævder folk stadig jævnligt at have set ham.
Hos købmanden eller på et godstog.
Han er som et spøgelse fra fortiden.
Man kan ikke rigtig dø, hvis folk stadig vil have, at man lever.
Ikke sådan for alvor.
-Hallo! -Jeg troede, du sagde, her var sikkert.
-For fanden! -Han skulle have forladt sin grund.
Det er stadig min grund indtil den første i næste måned.
Pis.
Kom så!
Han så ikke noget. Vi må...
Hej. Har I set min bror?
Må jeg bede om en smøg?
-Har du ild? -Ja.
Tak for det.
Det siger jeg dig. De burde stadig sende eftersøgningshold ud.
Hun er her stensikkert stadig med sådan et sår.
Det håber jeg.
Ingen tager skade af lidt spænding.
Så ingen tager skade af lidt spænding?
Har du set beviserne, Ernie?
Nej, jeg siger bare...
Det har jeg.
Dem alle sammen.
Og lad mig sige dig noget.
Hun efterlader sig ingen vidner.
Skabet med beviser er et sandt skrækkabinet.
Har du hørt, hvad Hartwell siger derinde?
At han så hende for et par timer siden.
At hun svømmede i hans sø.
Alle påstår hele tiden, at de har set hende.
Det er derfor, vi må samle alle farmerne,
og så må vi lede.
Det redder ikke alle, hvis vi deler dusøren, men dog nogle af os, Ernie.
Jeg lovede Ethel at danse med hende til den her.
Der er min pige.
Vil du danse med din far?
Skal vi, lille dame?
Kom så, skat.
Du er den sløjeste tyv, jeg nogensinde har set.
For helvede, Garza. Du havde nær givet mig en blodprop.
-Gider du lige spærre? -Hvad tror du, jeg laver?
Din far ville allerede have givet dig en røvfuld, hvis det ikke var for mig.
Han er ikke min far.
Bingo.
Du har gang i noget lusk, Eugene Evans.
Ja, du skulle bare vide.
Er du på cykel?
Kom og sæt dig.
Wells-mord
EFTERSØGT
HÆNDELSE Mord, Bankrøveri
Sømmet i bund!
Evig Kærlighed A
Du må ikke være herinde.
Undskyld.
Jeg skulle bare hente det her for min far.
-Han ville kigge på det derhjemme. -Hvem er din far?
Vicepolitimester Evans.
-Jeg har hans nøgler. -Er du Eugene Evans?
Ja.
George burde vide bedre,
men jeg kan forstå, at hele den her situation går ham ekstra meget på.
Ja, det gør den godt nok.
Godt. Tag det, han skal bruge.
-Det gør jeg. Tak. -Godt.
Hils din mor fra mig.
Ja.
Du har fundet hende, ikke?
Wells-damen.
Jeg sladrer ikke, hvis det er det, du er bange for.
-Gør du ikke? -Ikke, hvis du fortæller mig,
hvorfor du har lusket sådan omkring.
Det er kompliceret. Indviklet.
Jeg er bange.
Det ved jeg godt.
Det gør også mig bange.
Det hele skal nok løse sig. Det lover jeg dig.
Lad mig få et smil.
-Kom. Vil du have en ridetur? -Ja.
Okay.
Tre, to, en.
Den aften så jeg, at noget ved min bror var forandret.
Der var en beslutsomhed i hans blik, jeg ikke havde set før.
Som om et usynligt bånd, der bandt ham til vores verden, var blevet løst op
og havde sat gang i en række begivenheder,
der ville forandre vores familie for altid.
Hvis jeg havde kendt hans far, ville jeg måske have genkendt det blik.
-Politimesteren vil tale med dig. -Jeg leder også efter ham, Janice.
-George. -Hvad er der los?
Hun er her stadig.
Jeg fandt det her i udkanten af Hartwells grund,
da han hævdede at have set hende.
Ingen er i sikkerhed, før vi finder hende.
Jeg mener, at hvis vi sætter dusøren op,
kan vi få alle farmere
og alle karle i hele området til at jagte hende.
Hvorfor fanden tror du, jeg har kaldt dig herind?
Du sender din knægt ind for at stjæle beviser midt om natten,
og så forventer du, at jeg ikke fyrer dig?
Hvor har du været, knægt?
Jeg kender til Perry Montroy.
Evig Kærlighed A
Du løj om ham.
Måske lyver du om det hele.
Jeg ... jeg fortalte dig ikke om ham, fordi det er for svært at tale om.
Var du forelsket i ham?
Er du jaloux?
Ja.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Du har ret.
Du er ikke i sikkerhed her.
Det er ingen af os for den sags skyld.
Du sagde 20.000, ikke?
Find en bil til mig, så er jeg væk.
Det samme er din families gæld.
Satans. George kommer tidligt hjem.
Politimesteren fyrede mig. Ved du hvorfor?
Hvor er de beviser, du tog?
-De er væk. -Hvor er de?
Det har jeg glemt.
Det hele var løgne og opspind!
Hvorfor i alverden kalder du den kvinde uskyldig?
-Jeg ved noget. -Nå, du "ved noget"!
Æblet falder ikke langt fra stammen, hvad?
Du er fuld af tåbelige påfund ligesom din far.
Nok har jeg opfostret dig, men du er fandeme ikke min søn.
Gudskelov.
Din satans...
Hvor er de?
Du knuser din mors hjerte, når du ligger død som John Baker.
Han er ikke død. Han er i Mexico.
En skønne dag finder jeg ham.
Klart. Mexico.
Og fra nu af står den dør altid åben.
Satans.
Kom nu. Pis.
Pis.
Kom nu.
Du må ikke stoppe nu.
Åh nej. Det er helt fint.
Jeg ser stjerner for øjnene, Allison.
Nej. Nej!
Nej, du kan godt klare den.
Kom nu. Vi kan godt klare den. Kom så.
Løb videre.
Nej.
Vi ses i Mexico.
Pokkers.
Hej, far. Jeg er glad for, at du er hjemme.
Hvad er der galt?
Nej, du må blive herinde.
Hvis han gemmer det, er det ude i laden.
Lad være.
Drengen har brug for sin mor.
Måske vil han fortælle dig, hvad fanden der foregår.
George er ked af det.
Men han fortalte mig, hvad du har gjort.
Jeg prøvede bare at hjælpe.
Hjælpe hvem?
George er blevet fyret.
Eugene, se på mig.
Om under en måned er vi hjemløse.
George sagde, at John Baker er død.
Og det har han ret i.
Kan du huske det postkort, han sendte dig, da du var seks?
Ja, selvfølgelig.
Han sendte flere.
Men jeg brændte resten af dem, der kom.
Hver måned skrev han, og hvert kort var værre end det foregående.
De var fyldt med en masse tågesnak om Gud og mennesker
og mærkelige ting, han havde set, men det var noget værre rod.
Han drak sig ihjel, og han var mentalt ustabil.
Jeg kunne ikke lade en lille dreng læse det, han skrev.
Jeg løj kun, fordi jeg elsker dig.
-Du lyver nu, mor. -Nej, det gør jeg ikke, Eugene.
Efter fem år kom der ikke flere kort.
Og jeg tror, det var, fordi han døde.
Nej, det kan du ikke vide med sikkerhed. Det kan du ikke.
Eugene!
Eugene, jeg...
Undskyld.
Åh nej.
Har han lukket døren?
Det har jeg gjort.
Har han sagt noget fornuftigt om det, han har gjort?
Nej.
Jeg har brug for din hjælp her, George. Han går ingen steder.
Den dag blev kendt som "sorte søndag."
Det var den værste storm i Childress Countys historie.
For Eugene var det lige det tegn, han havde ventet på.
Phoebe ... jeg rejser.
Jeg tager af sted. Jeg siger farvel nu.
Tag mig med.
-Du ved ikke engang, hvor vi skal hen. -Det er lige meget.
Phoebe, vi skal til Mexico.
Mexico. Jeg skal nok lære spansk, ikke?
Nej. Du må blive her.
Jeg sender en masse penge.
-Hvor vil du få penge fra? -Er det ikke lige meget?
Det her er godt.
Hvorfor gør du det?
Vel fordi jeg er forelsket.
Du ved ikke noget om kærlighed.
Det gør du heller ikke.
Hvis du elskede os, blev du her.
-Hvis du elskede mig. -Phoebe, jeg elsker dig.
Så bliv her.
Vi ses snart igen.
Det lover jeg.
Gå nu bare. Du skal ikke trække pinen ud.
Jeg holdt vejret hele natten...
og jeg forestillede mig, jeg var ham...
der lå i den samme seng, han havde ligget i, da hans far rejste.
Da stormen var drevet over, gik George ud og kiggede i laden.
Men til sin skuffelse fandt han ingenting.
Så er maden klar.
Vil du vække drengen?
Gene?
Satans!
Han er rejst væk med damen.
Hvilken dame? Hvad taler du om?
Allison Wells, den efterlyste.
Hvorfor siger du det?
Fordi jeg taler sandt.
Bilen er sgu væk.
Far, Phoebe siger nogle mærkelige ting om sin bror.
Sig til hende, at det ikke passer.
Hvad har hun sagt?
Hun siger, at Eugene har hjulpet Allison Wells, den efterlyste.
Men det kan jo ikke passe. Det er bare en lille piges fantasi.
-Er det ikke? -Nej.
Phoebe, du må hellere fortælle os, hvor han er.
Du vil ikke have, at din bror kommer noget til, vel?
Jeg kommer til at savne dig, men jeg hader at sige farvel.
Kør ind til siden snart, og få det overstået.
Nej, der bliver ikke nogen afsked. Det skal du ikke være bange for.
Åh nej, knægt. Nej.
Jeg tager til Mexico alene.
-Nej, desværre. -Jo, desværre.
Vil du bare forlade din familie?
Ved du hvad, Allison?
Jeg har også familie i Mexico.
-Din far. -Ja.
John Baker.
Det er på tide, jeg opsporer ham.
Jeg tror ikke, du ved, hvad det kræver at finde nogen. Og da slet ikke i Mexico.
Hvad rager det dig, om jeg tager til Mexico?
Fordi du er forelsket i mig og forventer...
Nej, jeg er ej.
Ved du hvad, Allison?
I går aftes sagde jeg til mig selv, at du umuligt kunne komme til Mexico alene.
Det er umuligt.
Så det er irrelevant, om du også elsker mig eller ej.
Jeg elsker dig ikke.
Nå ... det er en lang køretur.
Hvad har jeg dog gjort galt?
Hvordan mødte de hinanden?
Det ved jeg ikke, men hvis det slipper ud, at hun gemte sig her,
og jeg ikke får anholdt hende...
Jeg bliver dårlig bare ved tanken.
Tror du, jeg kan tænke på det nu?
Hvad sker der med min søn, George?
Jeg ringer til Tade og Lomax. Vi finder dem, før nogen andre gør.
Tade? Det er George Evans.
Har du stadig dit jagtgevær?
-Du må ikke skyde min søn, George! -Ingen bliver skudt, før han er væk.
Kom i din bil, Tade. Min er i uorden.
Vi står til at få en tredjedel af dusøren.
-Så kan vi blive her. -Bare hent min søn,
for ellers skal du slet ikke komme her.
For helvede.
Vend om, dit dumme svin.
Hvad gør vi, Allison?
Har du pistolen?
-Nej, vi skal ikke... -Sig, du har pistolen.
Vi bruger den da ikke, vel, Allison?
Ikke, hvis det ikke bliver nødvendigt, men vi bliver nødt til at stoppe.
Pis.
Jeg vil gerne anmelde et biltyveri.
Ja.
Registreringsnummeret er 3285M8.
Hvad er problemet, hr. betjent?
Problemet er, at du drønede lige forbi et åbenlyst stopskilt.
Har du glemt fornuften derhjemme, sønnike?
Nej. Jeg så bare ikke skiltet, før det var for sent.
Hvor er du på vej hen og hvorfor?
Jeg skal til Lubbock.
Jeg skal hente en reservedel for min far.
Styrepinden er knækket, så...
Hvem er din far?
John Baker fra Bismark.
Ham kender jeg ikke.
Der er en eftersøgt dame på fri fod. Hun er bevæbnet og tøver ikke med at dræbe.
Ja, det har jeg hørt om.
Jeg omgås ikke den slags folk, så jeg har ikke set hende.
Hvis jeg ser hende, giver jeg ordensmagten besked.
Hvad hedder du, sønnike?
Du får en bøde, og så må du gerne køre videre.
Eugene Baker.
Sæt farten ned.
Det skal jeg nok. Tak.
Du klarede det fandeme!
Nemlig.
Du er måske slet ikke så dum at være på køretur med.
Mor?
Nogen skal passe på Eugene.
Andre end bare far.
Hvad er det dog, du siger?
Nej, du kommer ikke udenfor, før det her er overstået.
Jeg vil ikke høre et ord mere. Gå ind på dit værelse. Luk døren.
Godmorgen, fru Evans.
Eugene skal nok klare den.
Evans.
Er det rigtigt?
Nej, nej. Det er bare min dreng.
Beklager forvirringen. Jeg tager mig selv af det.
Tak for det.
De er ved Matador. De kører sydpå.
Nogen må have meldt min bil stjålet.
Kom, gutter.
Phoebe? Kom her.
Phoebe!
Phoebe.
Nej. Nej!
Kom tilbage!
Du drømmer ikke om, hvor grønt der er, når vi kommer væk fra denne gudsforladte egn.
Der er floder af grønt. Det bølger og bølger.
Det siger jeg dig. Der er lysende grønne frugtplantager...
krystalklart vand.
Jeg har altså set et træ før, ikke?
Ja, men har du set havet?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg drømte tit om det, da jeg var barn.
Men jeg er ikke helt sikker på, hvordan det ser ud eller føles.
Har du set det?
Nej, men jeg plejede også at drømme om det.
Jeg planlægger at løbe ud i dets store, stærke arme, når vi kommer til Mexico.
Ja, det lyder dejligt.
Ja.
Phoebe.
Hej, far.
VARMT & KOLDT VAND BRUSE- og KARBADE
Nej, du må hellere blive her.
Nej tak, jeg trænger til at strække benene.
Allison, måske genkender receptionisten dig.
Og når vi er kørt, fortæller han alle, hvor køn jeg var.
Her. Tag den med.
Lad os se, hvad vi har at arbejde med.
-Godaften. -Godaften til dig, flotte fyr.
Hvordan går det på sådan en ensom aften?
-Jeg klager ikke. -Der stod, at der var ledige værelser.
Det er rigtigt. Ét eller to værelser?
Ét.
I får værelse 17.
-Det er pænt af dig. -Tak for det.
Det var vores sidste penge.
Ja.
Vi skaffer flere.
Jeg trænger til et bad.
Goffines Dogmatiske og Moralske Vejledning,
til Brevene og Evangelierne
Knægt.
Kommer du ikke herud?
Det er himmelsk.
Vil du i brusebad?
Er du bange?
Nej.
Er du flov?
Hvorfor vil du have mig derud?
Hvad mener du med hvorfor?
-Det er da et mærkeligt spørgsmål. -Jeg synes, det virker rimeligt nok.
Skal jeg slæbe dig herud?
Du tænker for meget over det, knægt.
Der var den igen.
Jeg er en knægt, men ham fjoget i receptionen er en "flot fyr"?
Skal jeg kalde dig for en flot fyr?
Nej, jeg er bare...
Inviterede jeg fjoget i receptionen med mig ud i badet?
Måske ville du gøre det, hvis han var her.
Wow. Rend mig.
Jeg siger bare...
Jeg siger bare, at jeg ikke ved, om du egentlig gerne vil have mig her, eller...
om du kun siger det for at holde på mig,
fordi du er bange for, at jeg melder dig.
Du var her ikke, hvis jeg ikke ville have dig her.
Det ved du lige så godt som mig.
Undskyld.
Tak.
Men jeg må sætte en stor, pissefed streg under noget.
Du har selv valgt det her.
Jeg bad dig ikke om at tage med.
Okay? Du insisterede.
Du har talegaverne i orden, og jeg har sgu vænnet mig til dit selskab.
Men hvis du på nogen måde er i tvivl om, hvorvidt du bør være her lige nu,
så skal du tage hjem.
Tag hjem. Vær en knægt igen.
Okay? For hvert øjeblik du er her,
bliver den mulighed mindre og mindre. Det forstår du godt, ikke?
Det er ikke en verden for knægte.
Den er grim.
Grim.
Jeg går ingen steder.
Jeg vil nå ud til havet sammen med dig.
Din hud er så blød.
Okay?
Undskyld.
Jeg tror, jeg trænger til at sove.
Har du prøvet det før?
-Nej. -Læg dig ned.
Er du okay?
Ja.
Er du sikker?
Jeg vil bare...
Jeg vil være god.
Okay. Jeg viser dig det.
Jeg ved ikke, hvad der kommer til at ske, men...
kan du...
Kan du ikke lige lukke øjnene?
-Hvorfor? -Bare ... luk dem.
Jeg synes, du skal have det.
Kan du ikke lide det?
Vil det ikke minde dig om ham?
Hvis du ser mig med det?
Uanset hvor Perry er, er et ur det sidste, han har brug for.
Desuden vil jeg gerne have, at det minder mig om en anden.
Jeg tror, at Allison Wells endte med også at elske min bror.
Og at hun talte sandt. For det meste.
Måske skyldes det kun, at jeg savner Eugene sådan...
men jeg har altid forestillet mig,
at i bare et kort øjeblik
viste verden sig for ham,
som han altid havde drømt om, at den ville.
I det øjeblik var Eugene og Allison knyttet sammen af drømmen.
En drøm, de selv mente, de kunne styre.
Jeg har aldrig spekuleret særlig meget over, hvis idé den næste del var.
Det betød ikke det store for mig.
Der er visse betingelser ved det liv, Eugene drømte om,
som Allison med garanti ønskede, at hun kunne have holdt hemmelige for ham.
Omkostninger, som hun håbede at kunne bære for dem begge to.
Vi må ikke vende om. Okay? Vi går hurtigt ind og hurtigt ud.
Det tager kun to minutter. Hold øje med uret.
Kys mig.
Tæl til fem.
Undskyld mig. Den snupper jeg.
Det er et røveri!
Ned at kysse gulvet, alle sammen!
Hold kæft! Kom så ned på gulvet, for fanden!
Jeg har ikke brug for dig deromme. Ud.
-Alle tager den med ro! -Du må gerne blive.
Jeg beder jer. Det er en familiebank.
-Den hopper jeg ikke på. -Vi er ikke forsikret.
Tag det roligt, alle sammen! Giv dem besked på at tage det roligt!
Gør, som de siger.
Hvad nu, Allison?
Du ved, hvad du skal gøre. Jo hurtigere du er, jo hurtigere går vi.
-Hør nu på mig. Vi er ikke... -Jeg har hørt dig.
Nu skal du høre på mig.
Nu åbner du det lille pengeskab.
Så får I fred for mig og min partner.
Kom nu!
Hvordan går det, Allison?
Sig til ham, at det går godt.
Godt! Det går godt!
Ja, rigtig godt, knægt.
Det går okay.
Bare gør, som vi siger. Bliv liggende.
Så er det snart overstået. Okay?
Tak. Det var det, folkens.
Allison!
Eugene, kom så.
Kør!
Bare træk vejret. Kom nu, Eugene. Vi kan ikke stoppe.
-Det kan vi ikke. Ikke før vi er i Mexico. -Du må stoppe.
Kør ind til siden!
Kom nu, Eugene.
Eugene?
Vi bliver nødt til at køre videre, Eugene.
Knægt, vi må videre.
Knægt, vær sød at sætte dig ind.
Én død. Citizen's Pride Bank i Stanley.
To er på flugt. Den ene er Allison Wells. De kører sydpå ad vej 281.
Sort bil i sydgående retning på 281. Registreringsnummeret er 3285M8.
-Jeg gentager... -Det er dem.
For helvede!
Jeg kan forestille mig, hvordan du har det lige nu. Den følelse bliver hos dig,
men du må have den følelse i bilen,
for ellers bliver vi plaffet.
Han skulle bare være blevet liggende.
Ja, det skulle han, men han blev arrogant og dum.
Jeg tænkte ikke engang. Jeg gjorde det bare.
Det blev du tvunget til.
Eugene, ellers havde det været mig.
Hvis nogen skulle dø i dag, er jeg glad for, at du valgte sådan.
Jeg er skyld i, at en mand er død.
Jeg ved det godt. Jeg ved, hvordan du har det.
Jeg ved det, men vi må videre.
Sæt dig ind i bilen, Eugene.
Allison, du forstår det vist ikke. Jeg tror ikke, jeg kan det her.
-Jeg forstår godt... -Nej!
Jo! At jeg forstår det, betyder ikke nødvendigvis, at jeg vil vente på at dø.
Hvordan kan du forstå det?
Jeg beder dig, Eugene.
-Sæt dig nu ind i bilen. -Hvem har du dræbt, Allison?
Du er alt det, de påstod, ikke?
-Jeg ved ikke, om jeg dræbte hende. -Hvordan kan du ikke vide det?
Det hele skete på én gang.
Hvis du ikke havde været der,
ville den pige så være i live i dag?
Du har forvandlet mig til noget, jeg ikke er.
Det er ikke noget, du ikke i forvejen gerne ville være.
Eugene.
Jeg beder dig.
Eugene!
Er det ikke din bil?
Eugene!
Bliv her hos hende.
Eugene, vi kan stadig komme til Mexico.
Vil du ikke finde din far?
Han er væk, Allison! Han er død.
Jeg finder ikke nogen!
Nu siger vi farvel.
Du må ikke skyde mig.
Phoebe, sæt dig ind i bilen!
Kom så.
Hvis du vil have dusøren, kan du bare angive mig.
Eller også kan vi holde os til planen.
Sæt dig ind i bilen, sagde jeg.
Jamen Eugene er derude.
Jeg sørger for, at der ikke sker ham noget. Det lover jeg.
Det skal nok gå.
Bliv her.
Jeg lader det være op til dig.
Jeg siger til dem, at jeg tvang dig.
Så kan du leve videre.
Du må vælge din byrde, knægt.
Lyt.
Jeg har aldrig villet lyve for dig.
Jeg fortalte dig den sandhed, jeg kunne fortælle dig.
Og jeg er den, du troede, jeg var.
Det er bare lidt mere kompliceret.
Jeg er bange, Allison.
Ja, det er jeg også.
Jeg ville hellere være bange sammen med dig end alene.
Jeg beder dig.
Vi kan døbe os selv i havet.
Kom.
Eugene!
Flyt dig!
Vi flygter.
Løb, Eugene!
Nej!
Nej! Allison!
Allison.
Åh nej. Nej.
Det er slut, sønnike. Sænk geværerne.
Sænk dem nu!
Det er okay, sønnike.
Sænk geværerne!
Sænk det!
Sænk så det gevær!
Ned på jorden!
Løb, Eugene!
Det var sidste gang, nogen af os så Eugene.
Vi ved ikke, hvor han tog han, eller om han nåede frem...
men jeg prøvede aldrig at finde ham.
Det var ikke min skæbne.
Vi havde jo ikke samme far.
Men jeg gør, hvad jeg kan, for at holde legenden om Eugene Baker i live.
Og med de redskaber, der var til mig,
det sande, oprigtige afsavn, som John efterlod i ham,
og som han overdrog til mig,
fortæller jeg hans historie.
Jeg så min bror for sidste gang for 20 år siden,
den 16. april 1935.
Den dag regnede det for første gang i næsten et år.
Måske et tegn på, at Eugene fandt det, han ledte efter.
Tekster af: Eskil Hein