Released on www.Danishbits.org
Hallå?
Är någon där?
Rekordvärmen fortsätter för femte dagen i rad, i alla fem stadsdelarna.
Flera dödsfall har redovisats, och ingen vet när det blir svalare.
Rekommendationen är att dricka mycket och stanna inne eller i skuggan.
Nu till huvudnyheten.
44-kalibermördaren har slagit till igen. Nu i Bronx.
Offret är en brunett, vilket följer mördarens mönster
att skjuta kvinnor med långt, mörkt hår på nära håll,
på trottoaren eller i parkerade bilar.
I ett brev till polisen skrev han:"Jag är kvar här, som en själ i natten."
"Törstig, hungrig och vilar sällan. Vi ses vid nästa jobb."
"I deras blod, från rännstenen. Sams skapelse."
För helvete...
Okej, jag kommer ner.
Du är fortfarande skyldig mig.
Han är inte här.
- Kom igen nu. - Du kan inte göra så.
Jag ber dig inte, jag säger åt dig. Jag bryr mig inte om dina problem.
Vart ska min familj ta vägen? Jag betalar i slutet av veckan.
Vad gör du med mina grejor?
Nu sticker vi.
Hallå?
- Margo? - June?
Mår du bra?
Ja, jag mår bra. Jag...
Det låter inte som om du mår bra.
Det är bara att... Förlåt att jag inte har hört av mig.
Det är härligt att få höra din röst.
- Din också. - Var är du?
- Hos min farmor. - Va?
Jag trodde att det bara skulle vara tillfälligt.
Ja, men jag har det lite knapert just nu och...
Jag undrade om du kanske kunde...
Om du skulle kunna låna mig lite mer pengar?
Bara till slutet av månaden.
Vad sägs om jag tar tåget till dig i morgon? Jag tar med vad jag har.
Komma hit? Nej, nej... Du... Det passar inte nu. Jag...
Jag...
Kan du inte bara skicka lite pengar, som du har gjort förut?
Var inte löjlig. Jag saknar dig. Jag vill träffa dig.
Men det passar inte nu, Margo. Jag har mycket att stå i.
Vem försöker du lura?
Jag tar elvatåget, så är jag framme på eftermiddagen.
- Jag sa nej, Margo. - Det blir jättebra.
Helvete!
Vad i helvete?
- Dumma idiot. - Vem var det?
Con Edison svarade på anklagelserna tidigare den här månaden,
att stadens elnät inte klarar av stigande temperaturer.
Försäljning av luftkonditionering har ökat lavinartat.
Låt mig vara, för helvete!
Hallå? Jag har... Är du där?
Var är den vanliga killen?
Han är inte kvar längre. Jag heter Freddie.
Du är över fyra timmar sen.
Det har gått sakta i den här hettan.
Fattar du hur hänsynslöst det är att låta folk vänta på sin mat?
Hör du... frun.
- Kalla mig inte frun. - Vi har haft fullt upp.
Vad heter du, då?
June. Hur mycket är jag skyldig dig?
- 16,70. Jag kan bära in dem. - Nej, nej. Stanna där.
Kom inte in.
- Har du något mindre? - Får ni ingen växel?
I det här området? Menar du allvar?
Behåll växeln.
- Vad ska jag göra med påsarna? - Jag kan ta dem.
Okej. Tack för dricksen.
Har du ringt på min porttelefon?
- Ja, du släppte ju in mig. - Nej, jag menar tidigare.
Varför skulle jag göra det?
Okej...
Tack för dricksen.
Vänta lite.
Kan du bära ner dessa åt mig?
- Fem dollar. - Va?
- Du fick tre dollar i dricks. - Men soporna stinker.
- Du får två. - Tre.
- Och låt mig använda ditt handfat. - Mitt handfat?
Ja, det är brutalt där ute.
Det blåser inte ens en fis genom Enriques bodega.
Tack.
Jag hatar att vara smutsig.
- Tack ska du ha. - Ingen orsak.
Läget? Hur mår du?
Bara passera.
Vad fan?
Helvete!
- Hallå? - Hej, det är June.
- Jag fick en leverans i dag. - Okej.
Din nya kille lämnade varorna, men mina cigaretter låg inte i påsen.
Är du säker?
Ja, jag betalade för en limpa Masterson Lights.
Okej, jag ser till att du får dem, okej?
- Snart? - Ja. Direkt. Tack så mycket.
Tack.
Två män har gripits för mordbrand och mord efter branden i Bronx i oktober.
De ska förhöras på Manhattan, och åklagarna hoppas på en snar rättegång.
Utredningen fortsätter med full kraft i Brooklyn. Enligt vittnen...
DISKRETA DEJTER. MAN ELLER KVINNA. INTE STATEN ISLAND.
En vit man, 25-35 år, cirka 170-178 cm lång.
Hallå? Freddie?
Jag ringer polisen, jävla idioter!
- Larmcentralen. Vad har hänt? - Hej, det är...
- Vad har hänt, frun? - Hänt?
- Frun? - Jag ville bara...
- Jag vill rapportera en störning. - Vad för typ av störning?
Frun?
Senaste offret dödades i en bil vid en byggnad i South Bronx,
där en ung man bevittnade efterdyningarna av brottet.
Jag hörde skott och sprang dit. Det var blod på trottoaren.
Efter skjutningen fick polisen ännu ett brev, där de pikades för morden,
och med ett löfte om mer blodspillan.
Brevet, som liknar ett kryptiskt visitkort, inleddes med orden:
"Hej, från New Yorks rännsten."
Vad menar du? Varför kan du inte släppa in mig?
Är du galen? Mer galen än vanligt?
Du är löjlig.
Vad det än är, är det okej.
Jag dömer inte.
Herregud, June.
Hur länge är det sen du var ute senast?
Varför sa du inte att det var så illa?
Jag kunde ha hjälpt dig.
- Jag förväntar mig att hitta ett lik. - Ja...
Det skulle inte förvåna mig.
EN ROMAN AV JUNE E. LEIGH PATRIARKEN
TILL MARGO
- Kasta ut den. - Det är första upplagan.
Här.
Jag har fler. Släng dem. Allihop.
Va?
- Det är viktigt att behålla dem. - Varför?
Du vill rensa bort mina saker. Gör det.
Bara rensa på.
Vi tar en paus, och handlar lite till middagen.
Kom igen, vi går ut. Vi kan se en föreställning i stan.
Du kan göra det, June.
Den här grejen finns bara i ditt huvud.
Det är löjligt.
Det är bäst för dig att du har stigit upp när jag kommer tillbaka.
Jag vet. Jag vet hur det är.
Jag är ledsen att jag inte berättade det för dig. Hon är sjuk.
Jag vet, hon behöver...
Jag älskar dig också.
Jag inte ens... Jag kan inte... Men de här...
- Herregud. - Minns du deras ansiktsuttryck?
Du var en jävla galning!
Varför berättade du inte att du bodde kvar här? Så här?
Tja, jag antar att efter allt som hände...
Tänkte jag att det här var en säker plats.
Säker?
Hälften av byggnaderna här har brunnit ner.
Din farmor skapade den här fristaden till dig, men det har förändrats.
Det här stället är en tickande bomb.
Du kan inte fortsätta så här.
Och vad föreslår du, Margo?
Vad är det för magisk lösning som du har funderat ut till mig?
Jag beklagar verkligen det som har hänt...
- ...men du måste börja kämpa. - Vad vet du om det?
Tror du att jag slutade jobba bara för att jag flyttade från stan?
Jag försökte inte spela spelet som du.
Vad fan ska det betyda?
Skämtar du? Vet du hur det kändes
att se de där underdåniga idioterna hylla dig ad nauseam?
De hade troligen inte läst en rad i dina böcker.
Minns du vad du sa när mina första recensioner kom?
"Min närhet till dig
"gjorde att jag skulle misslyckas."
Lägg av. Jag stöttade dig. Jag gick på alla dina föreställningar.
Jag betalade din hyra. Jag...
Vad är det?
Svara inte.
- Har du fått problem? - Nej, det har varit så här...
Jag vet inte vem det är. Det kan hända två, tre gånger på en natt. Ingen där.
- Lägg av. Jag går och kollar. - Snälla, gör inte det.
Jag ser ingen. Jag... ser ingen.
- Såg inte budkillen in i lägenheten? - Ja, men...
Det här är mycket mer ondskefullt än så.
Nu får du inte bli arg, men jag tog med en sak.
- Vad är det? - En .38.
- Det kvittar vilket nummer den har. - En kille följde mig i the Village.
Nu när jag bor på landet behöver jag inte den längre.
Den är enkel att använda.
June, det här är så jävla rått.
Jag fattar inte att det bara ligger här.
Det är ju hur många sidor som helst. Du måste avsluta det.
Jag hjälper dig sammanställa det och...
Det är fullkomligt lysande.
Nej, June, gör inte så. Gör inte så här.
- Varför gör du så? - Jag vet att du njuter
av allt det här. Att komma hit och se mig så här.
Jag vill inte ha dina pengar och jag behöver inte din medömkan.
- Jag vill att du går. - Va?
Stick.
Underbarnet June E. Leigh har varit en stark röst
i rörelsen mot etablissemanget.
I artiklar har hennes familj skildrats som en av USA: s mest inflytelserika.
June E. Leigh.
Det är en utbredd åsikt, att även om din roman,
med titeln "Patriarken", är skönlitterär,
verkar huvudkaraktären, Lawrence Bottinger, en politisk manipulatör,
och en person som berikade sig på Vietnamkriget och var en kvinnohatare,
vara ett porträtt av din pappa,
entreprenören, filantropen Irving Leigh.
Det är bara en karaktär.
Publiceringen av boken
har lett till polisutredningar om din pappas organisationer.
Det sägs att din mamma och dina syskon
har förskjutit dig från Leigh-familjen
på grund av den här boken.
De här ryktena är löjliga.
Om du vill ha en debatt, kan vi ha den nu.
Folk blir nerslagna och misshandlade,
medan den självgoda manliga intelligentian förminskar det.
Kallar du dig en patriot, Sparling?
- Rom brinner. Vakna upp. - Jag bifaller.
Flera medlemmar i din familj har fördömt dig.
Några sa att boken var huvudorsaken till din pappas plötsliga död.
Vad sa du?
Din pappa dog av en hjärtattack i går. Har du inte läst tidningarna?
Vad fan, Margo.
Pilla på mina grejor...
- Barton och Barton. - Francesca Bartolomettis kontor, tack.
- Vem ringer? - June. June Leigh.
Ett ögonblick.
- Juni? - Hej, Francesca.
Tänk att du ringer. Jag mår bra. Hur mår du, raring?
- Jättebra. Allt är jättebra. - Underbart att höra.
- Vi har försökt få tag på dig länge. - Förlåt, Francesca, jag var...
Jag antar att det beror på min hälsa. Den har gått upp och ner på sistone.
Det var tråkigt att höra.
Det är därför jag ringer. Du förstår...
Jag hoppades att jag kanske...
Jag ville kolla om du kunde...
...skicka resten av mitt förskott?
Trots allt som hände är du skyldig oss en bok.
- Jag vet, jag bara... - Du försvann.
Vi gav dig det största förskottet någonsin till en författare.
Det har gått fyra år.
Du är en av mina favoriter, så det är jobbigt att säga det här:
Om du inte skickar in någon typ av utkast snart,
måste jag börja kolla på en återbetalning.
Men, Francesca, det jag skriver nu,
flyter verkligen på bra. Verkligen.
Fantastiskt. Jag visste att du inte skulle svika mig.
- När får vi se något? - Om en månad.
Okej. Ciao!
Fan!
Enrique ber om ursäkt för förvirringen förra gången. Han tog inte betalt.
Jag betalade för dem, och gav dig tre extra dollar.
- Det var dricks. - Skämtar du med mig?
- Ville du ha dem eller inte? - Du lurar mig.
Skulle jag försöka ta dina cigaretter?
Gjorde du inte det, då?
Jag är ingen tjuv och jag ljuger definitivt inte.
- Rör mig inte. Då sparkar jag ner dig! - Ska du ta upp händerna?
Jag sa backa!
Jävla dårar.
Varför går du så nära dem? Jag har sett dig.
- Du går alltid rakt mot dem. - För att jävlas med dem.
Det låter inte som om du bryr dig om dig själv.
De killarna vill ha anarki.
De vill förstöra allt som de anser vara bra i den här världen.
Får jag fråga
vad som hände?
Med min arm?
Husbrand.
Mamma dog när hon försökte dra ut mig.
Man sa att ägarna låg bakom, men det gick inte att bevisa.
Jag beklagar.
Man får bara tillbaka det man har gett.
Var försiktig. Om de får reda på
att du sitter här inne försöker de bryta sig in.
- Vad betyder det? - Du är spöket här i området.
Mördarens åttonde attack på tolv månader skedde här i Brooklyn.
President Carters bensinskatt godkänns av kongressen.
Elvis Presley, en sista hyllning.
Nationen svettas när temperaturerna är över 30 grader.
Behandlingshemmet har en jourtelefon dygnet runt i Harlem.
Det var allt från "Wolf Hour".
Vi ses i morgon, samma tid, samma plats.
Det är polisen, frun.
Hej.
Det gäller trakasserierna som du rapporterade.
Det var för över en vecka sen.
Det är den värsta brottssommaren. Vi har inte kapacitet till allt.
Förlåt. Jag visste bara inte om ni skulle komma.
Stig på.
Någon blev skjuten i ansiktet tre kvarter härifrån.
Vet du vad de bråkade om? En jäkla glasstrut.
Kan du fatta det? Folk, alltså. Djur.
- Får jag bjuda på lite kaffe? - Ja, det vore gott. Tack.
- Bor du själv? - Ja, min farmor bodde här, men dog.
Jag beklagar sorgen.
Tack.
- Får jag slå mig ner? - Javisst.
Du kan väl berätta vad som har pågått här?
Det är lite svårt att förklara, men...
Ingen fara. Ta det sakta. Jag är här för att hjälpa dig.
Okej. Det är min porttelefon.
Den har ringt om och om igen.
Dag och natt. Ibland två, tre gånger per natt.
- Din porttelefon? - Ja, men inte så.
Det är som om någon vill skrämma mig.
Det är lite märkligt. Vad säger den här personen?
Det är det som är grejen. Personen säger ingenting.
Har du någonsin gått ner för att se vem det är?
Nej. Det är svårt för mig att gå ner.
- Är du handikappad? - Nej, inte så.
- Konstapel... - Säg bara Blake.
Jag inser att det här inte är århundradets brott,
men det verkar som om någon vill skrämma mig.
Ja, men jag tror inte att det är ett brott att ringa på någons porttelefon.
- Men trakasseri är väl ett brott? - Om personen sa något till dig.
- Om du blev hotad? Hände något sånt? - Nej, jag sa ju det.
Kan inte någon köra förbi här, då och då?
Bara avskräcka dem? Vem det än är.
Har du ingen man du kan skicka ner?
Jag vill att ni stoppar trakasserierna.
Jag kände en tjej som du en gång. Hon var jättefin.
Jag och den här tjejen hade en överenskommelse ett tag.
Hon gillade också att vara för sig själv, men inte hela tiden.
Jag kom förbi och såg efter henne. Hon berättade om sin trädkramarvärld,
och jag gav henne nöjet av mitt sällskap.
Vi skulle också kunna ha en sån överenskommelse.
Saker och ting är inte som förr.
Inte sant? Det kommer ingen riddare och räddar er.
Ni hippies hade rätt om en sak.
Det här stället, det här landet,
håller på att förändras.
Och inte till det bättre.
Alla enheter. Pågående brand nära Cortlandt.
Misstänkts har setts till fots, på väg mot...
Vildmarken kallar.
Det var en rejäl kopp kaffe du fixade, June.
Dra åt helvete.
Du vet min lilla tjej.
Hon trodde inte heller att hennes skit stank.
Att hennes fina idéer skulle rädda henne när stora stygga vargen kom.
Dra åt helvete!
- Ha en fin dag. - Dra åt helvete, ditt äckel!
HELVETEHELVETEHELVETEHELVETE
DISKRETA DEJTER. MAN ELLER KVINNA. INTE PÅ STATEN ISLAND.
Jag är ett motvilligt vittne.
Vi engelskspråkiga amerikaner orsakar ett kulturellt massmord på planeten.
Man uppskattar att år 2100,
har nästan hälften av jordens cirka 7 000 språk försvunnit.
Ser ni inte vart vi är på väg? Om vi skapar binära eller enskilda system,
då blir världen bokstavligt talat svartvit.
Jag är ett motvilligt vittne.
Vi engelskspråkiga amerikaner orsakar...
...ett kulturellt massmord på planeten.
Vi vet att vi är blod...
Det kvittar hur man tänker, om man vill förstå människans natur,
för att förstå hur fascism och förintelsen
kunde inträffa i modern tid. Visst, folk höjer sina röster om...
Fan.
Herregud.
Tusan!
DISKRETA DEJTER
- Hallå? - Ja... hallå.
Varsågod.
- Jag skulle vilja ha en dejt. - Vill du ha en dejt?
Ja.
- Sex? - Va?
Man eller kvinna?
Vem är det?
Städfirman.
- Städfirman? - Måste jag stå här nere hela kvällen?
Hallå?
- Hej. - Hej.
Vad heter du?
Billy.
Du har många lås.
Men det är bra. Man måste vara på sin vakt. Folk blir galna av värmen.
Vill du ha någonting. Något att dricka?
Har du någon läsk?
Jag struntade nästan i dejten efter att ha kommit upp från tunnelbanan.
Varför bor du här? Det är som en krigszon.
Ingen läsk. Jag kan brygga lite kaffe.
Kanske vatten.
- Hör du! - Oj... Okej.
Förlåt. Det kanske var lite märkligt av mig att göra så.
- Ibland är det bra att bryta isen. - Var snäll och gå.
Okej.
Vänta.
- Vänta. - Nej, det behövs inte.
Oroa dig inte för det, okej?
Jag har aldrig hört sån här musik tidigare.
- Det är min farmor. - Jaså?
Hon låter som världens mest ledsna person.
Hon bodde här efter kriget.
Jag brukade hälsa på henne när det blev jobbigt.
Hur är det för dig där ute?
Det är inte som när jag först kom hit.
Hallickarna blev giriga, och slog killar som inte drog in pengar.
Därför började jag jobba för företaget du ringde. Jag ville bort.
- Du bor väl inte på gatan? - Ibland.
Sommaren är okej. Jag sover hos kompisar också.
Är inte din familj orolig för dig?
Gör det något om jag frågar en sak?
- Nej. - Varför det här?
- Vad då? - Det här.
Jag förstår inte varför någon som du ringer en manlig prostituerad.
Vad menar du?
Ta inte illa upp, men du känns inte som en tjej som måste betala för det.
- Jag har ett tillstånd. - Som en sjukdom?
Nej, inte på det sättet. Det är bara att...
- Jag gillar inte att gå ut härifrån. - Alls? Kan du inte?
Jag tänker att om jag stannar här inne...
...kan jag inte göra mer skada där ute.
Jag hade också en sån rädsla.
Jag var föräldralös. Adopterad.
Jag ställde till med problem som ung.
Jag skickades till min fosterfarbrors gård.
Det fanns ett litet skjul i ladan,
och en dag, när han hade slagit mig,
drog han in mig dit i håret.
Det var inte så illa först, men sen kände jag dem.
Dussintals spindlar, som kom ut ur höet och upp på min kropp.
De täckte hela min kropp. De kom in min näsa och mun.
Jag skrek, men det fanns ingen utväg.
Efter det kissade jag på mig om de kom i min närhet.
Hur kom du över det?
Jag var i en djuraffär en sommar och där var den.
Det var en svart spindel som tittade rakt mot mig.
Innan jag hann tänka åt jag upp honom.
Va? Det är galet.
Det var galet. Det var en galen sak att göra. Det var det.
Din familj, då? Träffar du dem nu för tiden?
Nej.
Det känns märkligt att berätta allt det här för dig.
Jag brukar aldrig berätta för någon om mig.
Väntar du någon?
- Du har väl ingen man? - Nej.
Gå inte ner.
- Låt mig kolla åt dig. - Snälla, gör inte det.
Inget.
Någon försöker göra mig galen.
Det är nog bara några ligister som bråkar med dig.
En hälsning från rännstenen i New York.
Har du tänkt på att den som ringer på hos dig kanske inte vill plåga dig?
Det kanske är ett anrop. För att du ska gå ut.
Ta itu med dina rädslor.
Kom igen!
Nu går vi.
- Barton och Barton. - Hallå, det här är June Leigh.
Kan ni koppla mig till Francesca Bartolomettis kontor?
Mrs Bartolometti är inte här.
- Kan jag... - Lämna ert nummer, så ringer någon.
Någon?
- Vad har du levt på här uppe? - Jag behöver din hjälp, Freddie.
Kan du leverera något åt mig?
- 50 dollar. - Jag sa inte ens vart det ska.
- 20. - 40.
- Efter maten har jag bara 40 dollar. - Inte mitt problem.
Okej. Du får använda mitt handfat när du vill. Till och med mitt badrum.
- 40. - Snälla.
Jag ser ju på dig att du inte mår bra.
Du måste få i väg den här grejen, så att du kan gå vidare i livet.
Jag lever på det här, och du ser mig,
och du menar att det här du måste få gjort, inte är värt 40 dollar,
även om det är dina sista 40 dollar, i resten av ditt liv?
Har du inte lärt dig något när du har tittat ut här uppifrån?
Här är adressen.
Se till att de vet att det är till Francesca Bartolometti.
Det var ett jäkla namn.
Lyssna på mig, Freddie. Det här är det enda exemplaret jag har.
Varför lämnar du inte det själv?
Gå bara direkt dit. Där får du en check. Ta med den hit direkt.
- Snälla. - Lugnt.
Freddie.
- Tack. - Vi ses.
Margo? Snälla, lägg inte på.
Jag ville ringa och säga hur ledsen jag är för hur jag har uppfört mig.
För hur jag...
Hur jag behandlade dig. Hur jag behandlade alla.
Jag blev klar med boken, och allt finns med i den.
Du. Jag. Vi.
Sen insåg jag att det inte ställer saker och ting till rätta,
men jag visste inte var jag skulle börja annars.
Jag hoppades att om du läser det här...
Att du skulle kunna se det som tröst.
Och ett tecken på hur mycket jag älskar dig.
Jag är så hemskt ledsen.
Min mamma är inte hemma nu.
- Va? - Mamma är inte här. Hej då.
- Jag vet inte hans efternamn. - Jag känner ingen Freddie.
- Han levererar åt er. - Jag kan inte hjälpa er, okej?
- Kan jag prata med Enrique, tack? - Enrique är inte här.
Det här är verkligen viktigt, så...
Freddie?
Upp med dig! Upp! Bra!
Snabba dig!
Kom igen. Nu kör vi!
- Var inte dum! - Spring!
Kom igen! Kom igen!
- Du har fel. - Ut härifrån.
Bort härifrån!
Alla lampor är släckta här på Shea Stadium. Alla lampor.
Vi ser tändstickor.
Trafikljusen funkar inte, så det är farligt. Plundring har rapporterats.
Många har fastnat i hissar.
New York City har allt under kontroll.
Sjukhus använder sig av sin reservelektricitet.
Det bästa rådet är att hålla sig lugn. New York City kommer att segra.
Kom igen!
Ut!
- Här får ni, idioter! - Dra åt helvete, snutar!
De blev överväldigade eftersom branden inte orsakades av elektricitet
och gav ett starkt blått sken på himlen.
Men det fanns ingen anledning att bli orolig.
Jag varnar dig.
Öppna!
Bort från mitt fönster!
Kom nu!
Va? Freddie?
- Stanna! - Freddie!
Nej! Nej! Herregud! Freddie!
Freddie? Nej, Freddie. Nej.
Freddie?
EN ÅRSTID I AVGRUNDEN AV JUNE E. LEIGH
Din nya bok är en uppvisning i personlig reflektion och försoning.
Det har spekulerats i om det här verket
är en självbiografisk beskrivning,
av en period av allvarlig isolering
efter kontroversen efter din föregående roman,
samtidigt som den är så personlig. Det gör ju att man måste fråga:
Är den här karaktären du?
Undertexter: BTI Studios Översättning: Magnus Blixtberg