РОЗЧАРУВАННЯ
Глянь, що ти зі мною зробила.
-Я не плакса. -Що?
У цирку потвор ти ридав, як дитя, щоразу, коли хтось у тебе чимось шпурляв.
Ти б теж ридала, якби тебе закидали мокрим арахісом.
То був не мокрий арахіс. А русалчині какашки. І то не я шпурляла.
До речі, чому ти взагалі тут?
Я думав, твоя фішка — кидати Бін на пляжі й пливти собі.
Друзі, прошу, можна вже припинити агресію
і почати обговорення того, як ми вб'ємо мою маму?
З тобою все гаразд, люба?
Та пульсуюча вена в тебе на лобі трохи лякає.
Помовч.
Неймовірно, як ти знаєш, що сказати, щоб мене розлютити.
Я б кинула в тебе головою,
але це найважливіша річ у моєму житті.
Здається, медовий місяць офіційно закінчився.
Вартові!
Тіло від голови моєї лихої дочки
десь у цьому богом забутому замку.
Усі ці балачки про нарізане м'ясо
розпалили мій апетит, хочу тарілку рулетів з солониною.
Дякую, Дряпчику. Ти єдиний, кому я можу довіряти.
Поки тіло не знайдуть, всі дрімлендці будуть у повній ізоляції.
А тепер ідіть!
Крім нас, так?
Боже мій, Тербіше.
-То нам можна виходити зі своїх кімнат? -Так.
І ви нас не вб'єте?
Якщо зараз не підете, вб'ю.
Я думаю, ви нас вб'єте. Мерц пішов.
Убити Мерца.
Слухайте, слухайте.
На прохання її сатанинської величності всі жителі Дрімленду повинні бути вдома.
Тим, хто не має даху над головою, будуть надані могили.
Схоже, ми все ж не зможемо згодувати тіло крабам.
Сподіваюся, ви зголодніли.
Усі це бачили? Тіло щойно мене вдарило.
Ти навіть мертвих дратуєш.
Друзі, облиште.
Треба об'єднатися й придумати, як здихатися цієї штуки.
Гляньте на цей труп. Я ж не настільки роздута, правда?
-Ні. -Ні, ти чудово виглядаєш.
-Ні. -Звісно, ні.
-Дякую, мої милі брехуни. -Нема за що.
Треба не просто здихатися тіла. Випотрошити його. Знищити.
Є хтось знайомий, який нищить усе, до чого торкається?
-Сорсеріо. -Ельфо.
Щасти вам. Коридори кишать охоронцями.
Не відчиняй.
Заходь, Честере.
Я ж казав.
Тебе хоч не треба нести, як мою безногу дівчину.
Я можу будь-якої миті тебе втопити.
Проблеми в підводному царстві.
Годі сперечатися, запускаймо вже цей зомбі-поїзд.
І, звісно, Ельфо буде останнім вагоном.
РОЗДІЛ XLII РИБА БЕЗ ВОДИ
ТЮ
Останнє, що пам'ятаю, —
мені заїхали в пику й кинули помирати.
Де це я?
Вітаємо в тюремному витверезнику Стімленду.
Краще, ніж прокинутися в морзі.
Таке досить часто траплялося зі Слімом. Правда, Сліме?
Сліме.
Чесно, аж полегшало. Ніколи не спи під тим, хто впісюється уві сні.
Я король.
І я тут, щоб врятувати трьох своїх королівських синів,
ящірку, ведмедя й ляльку.
Чого смієтеся? Випустіть мене!
Маю врятувати дітей і повернутися до доньки-чарівниці,
битися з екс-дружиною, відьмою.
Послухай, приятелю.
Мені чхати, навіть якщо твоя колишня — королева пекла.
Так і є!
І не тільки. Вона ще й одружена з Сатаною.
Ого. Чого ж ви зразу не сказали, ваша високосте?
Може, вам буде зручніше у власній камері.
Так. Я тільки поправлю вашу шапку, тупоголовий.
Для тебе я король Тупоголовий.
Я був би радий сидіти в одиночній…
ОДИНОЧНА КАМЕРА
Одиночна камера? Та ви…
Як на велику діжку сала, він уміє бігати.
Бити поліцейського? Чому все приємне — протизаконне?
Тримайте того товстуна.
Куди він подівся?
Гаразд. Усе чисто. Ведіть монстра.
Ну ж бо.
Господи. Усе одно, що дивитися, як шкутильгає моя баба.
Я цілу вічність вів її до краю скелі.
Ворушися, трупику.
Іди.
Швидше, гальмо.
Спробуй не привертати до себе уваги.
У нас вийшло.
Залишилося пройти лише 950 сходинок.
Гаразд, Зоґу, уникай поліції і знайди своїх хлопців.
Це не складно.
Ану йди сюди! Чому ти… Нумо!
ОМНІБУСИ СТІМЛЕНДУ
Ой, ти…
Агов. Це я король каналізації, а не ти.
БОРЦІ ВХІД
Га?
Нарешті його високість зволив ушанувати нас своєю присутністю.
Ти знаєш, котра година?
Так. Велика стрілка тут, а маленька тут.
Прибережи цю ворожість для рингу.
Я ж не пруся прямо в пастку?
СЬОГОДНІ! ЛЮДИНА ПРОТИ МАШИНИ
Бін! Що сталося з твоєю головою?
Бін, як швидко ти одужала.
Що?
Сорсеріо, як твоя королева
я наказую тобі забути побачене тут
і вдати дурня, якщо спитає мама.
Вважайте, зроблено.
Будь хоч раз корисним, допоможи нам позбутися цього.
У мене є ідеальне рішення.
Тобто корозійний розчин.
Дивіться, моя «Кислотна ванна».
Ой. А куди поділася вся кислота?
Ви не бачили в'язня,
якого я лишив тут перед появою цієї великої діри?
Звук підборів, наближається. Це Даґмар. Допоможіть сховати тіло.
Я знаю, що вони там. Застосуйте вибивач.
Швидше. Сильніше.
Швидше, вниз по жолобу для білизни.
Ось так. О так.
Я здаюся. Вона занадто велика, а часу на дієту нема.
-Ну, знаєш. -Сюди.
Трохи вбік. О так. Так. О так.
Ельфо, підштовхни її ду-ду.
Що ти щойно сказала?
Де, в біса, тіло Злої Бін?
Якщо тісні гумові штани не змусили мене говорити, ніщо не змусить.
Якщо я дізнаюся, що ви ховаєте тіло, гумові штани будуть на вас усіх.
Тобто та ну.
-Народ. -Хто це сказав?
Секрет висіння на кінчиках пальців — якщо відпустиш, помреш.
-Бін! -Ні.
-Що нам тепер робити? -Витягніть нас.
Ясна річ. Але що далі?
-Сховаємося в моїй кімнаті. -Хапайте нас.
Біні!
Ненавиджу будівлі.
Сексуальна моржиха з неба?
Мої мрії здійснилися.
Гей, ви куди?
-Треба лише пропливти 3,5 метри. -Так.
ПЕРШІ 7 РЯДІВ ЗОНА РОЗБРИЗКУВАННЯ
Ведете мене подалі від натовпу. Мені це подобається.
КОРОЛІВСЬКИЙ БІЛЬ
Ви завжди в образі?
Фу!
-Ти волоцюга. -Від тебе смердить!
Пані та панове, а також кровожерливі діти.
Ми щойно зарізали типа в сьомому ряду.
У цьому кутку той, що важить… багато… Як тебе звати?
Король Зоґ, ти, придурок.
Король Зоґ-ти-придурок!
Фу!
А в протилежному кутку той,
що важить три чверті тонни,
колишня улюблена кав'ярня на колесах вашого району,
Кавовар!
Ненавиджу йти вгору.
До роботи, сухопутна пацючко.
Но, Бін. Тпру, Бін.
СТРИПТОКЛОУНИ ЗА УЧАСТІ БАНТЕ
Не совайся. Ти й так слизька.
Мабуть, не найкращий час казати,
але мені не можна бути без води занадто довго.
Маю бути зволоженою, бо луска стає луската.
ВОДА ЗІ СМАКОМ МЕНЕ
Вода зі смаком мене!
Проста чи газована?
Можу зробити газовану.
Будь ласка, не треба. Боже.
Там ще сходи.
Нумо, Бін.
Тепер задоволена?
Не віриться, що цю свячену воду марнують на немовлят.
Я знаю ідеальне місце, де можна сховатися. Там ніхто ніколи не ходить.
Це найдірявіший ящик, в якому я ховалася. Що це таке?
Називається сповідальнею.
Тут розказують про все погане, що коли-небудь робили.
Наприклад, чому ти мене покинула.
Могла б про це сповідатися.
Хто б казав.
Я? Що?
Міс спокусниця і втікачка.
Що? Ні.
Це ти мене кинула на пляжі в Дрімленді,
після тієї чудової ночі на колоді, а тоді біля колоди. Ні прощань, нічого.
Коли я прокинулася, тебе вже не було.
Моржі оркали. Так вони сміються.
Але якщо ти мене не кидала,
а я не кидала тебе, є лише одне пояснення.
-Русалки! -Привиди!
Ти сказала привиди?
Ні. Це було б тупо. Певно, це сказав привид.
Ні, це цілком логічно,
бо русалки споконвіку сильно ненавидять людей,
і ні, я не вважаю тебе людиною.
Це наймиліше й найнезрозуміліше, що ти мені колись казала.
Ти щойно сказала, що я мила?
Ніхто ніколи не називав мене милою.
Мило.
Сатано, в соборі хтось є.
Мабуть, то просто якісь попівські витівки.
Але ми не знатимемо, доки ти не встанеш і не глянеш, що там відбувається.
Але то ж церква, люба. Я Сатана.
Та Господи. Візьми когось, хай потримає тебе за руку.
Ходімо, Ґомере.
Замовкніть.
Нехай це буде чесна боротьба.
Фу.
Дотримуйся сценарію, дурню.
Стривайте.
Цьому типу дали лати, а мені — ні?
Ти не маєш вдавано падати, доки він не відірве тобі щиколотки.
Ці щиколотки мені треба, щоб знайти своїх дітей.
Слухайте, селяни,
я дуже важливий король далекої країни.
Так, Тупландії.
Ні-ні-ні. То за два королівства від нас.
Бийся, дурню. І мені байдуже, що я суперечу сам собі.
Що тут відбувається? Це нікудишній дипломатичний прийом.
Ви що, не розумієте, містере? Ви поганець.
У який момент ви зрозумієте, що змарнували все своє життя?
Я поганець, кажете?
Так, нападай на мене.
Я тебе відрихтую.
Гаразд. Зробіть з нього дитячу гірку перед продуктовим магазином.
Дякую.
Фу!
Стуліть пельки.
Слухайте, я просто король, що намагається знайти своїх дітей.
Синього хлопчика, ведмедика й дерев'яного хлопчика.
Якщо хтось допоможе мені їх знайти, я буду дуже вдячний.
Фу!
Що? Ідіть до біса! Негідники!
Що, думаєте, пляшки мені зашкодять?
Сучий ти сину…
Схопити його.
Це моя репліка.
Повертайся, боягузе. Люди платять гроші, щоб подивитися на твою смерть.
Будемо сподіватися, що Бог спить і не бачить, що я тут.
Чому всі мене ненавидять, куди б я не пішов? Невже я справді такий поганий?
Я маю на увазі, розмови з самим собою дуже дратують.
Бачиш що-небудь, Ґомере?
Чому таке враження, що Стімленд сюди знудило?
Бо це все наумкові штучки.
Слухай, точно.
Ми могли б здолати Даґмар за допомогою наумки.
Боже мій, телевайзор.
Це по ньому йде «Білка-підстилка».
Моро, білка?
Це моя робота, ясно?
Будь ласка, ні.
Це через мене? Це образа?
Звісно, я отримав владу й багатство у спадок, так само, як і всі інші.
Річ у моїй короні?
Моя дорогоцінна короночко.
Не треба було брати тебе у велике місто.
Тато.
Можливо, справа в цій короні.
Що хорошого вона мені принесла?
Викликала недовіру в мого народу.
Зробила мене поганим коханцем для трьох різних жінок
чотирьох різних видів.
Тобто Уна була просто чудова. А Даґмар подарувала мені Бін.
Але Урсула, моє єдине справжнє кохання.
Тепер вона померла.
А я б усе віддав, щоб тільки відчути сморід її гарячого дихання.
Можливо, без корони я був би щасливішим.
У мене все одно від неї мігрень.
Я все спаскудив.
Єдине хороше, що я зробив, — забрався геть з дороги Бін
і дав їй бути чудовою жінкою, якою вона є зараз.
Це неправда.
Тату, ти вчив мене, що можна знайти кохання знову, і знову, і знову.
-Он він! -Ну ж бо. Давайте.
Мені більше немає заради чого жити.
Ні-ні-ні. Тато. З ним усе гаразд?
Він помер? Телевізоре, не кидай мене, не сказавши.
Стімленд. Я ці смітники будь-де впізнаю.
ОМБАР
Що воно, в біса, за «Омбар»?
Ого, ця штука має бути швидкою.
Сідай і радій, що в тебе немає промежини.
Що за чортівня?
ВОРОГИ M.К. СТІМЛЕНДУ
Бін досі не повернулася, і в нас немає плану.
Що робити? Крокувати й панікувати?
Я візьму один з призових чорничних кексикв Бін.
Секретний інгредієнт — наркотики.
Бін. Я знав, що ти повернешся з планом. Який план?
А, так, плани змінилися.
Зараз мені потрібна зброя, різна, на всі випадки життя. Не зволікайте.
Дитячий лук і стріли Бін з її першого вбивства.
Обережно.
Ви цим зібралися здолати Даґмар?
Спершу я маю врятувати тата, ясно?
Стеж, щоб у Дрімленді нічого не сталося, поки мене не буде.
Не буде?
Боже, ми приречені.
Слухай, а де мій кексик?
ВІТАЄМО В ДРІМЛЕНДІ
СПІВАК 15:00 ОБЕЗГОЛОВЛЕННЯ 16:00
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова