EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
SKÖRDEFEST INGA FETA KYCKLINGAR
Härnäst att frambära sin rika skörd
för Hans Majestäts välsignelse och konfiskering
är en bonde med sex tänder, och hans helt tandlösa fru:
Ole och Alice!
-Det är vete, Ers Höghet. Vete. -Vadå?
-Vete. -Vadå?
Jag bara driver med dig för att liva upp det lite. Ge mig grejen.
Välsignade vare ni, från ert flottiga hår till era lortiga, trasiga skor.
-Det är hans fötter. -Är det där fötter?
Ett förståeligt misstag. De är läderartade.
Och jag har snören som håller huden kvar.
Nästa!
Herden Tedrick och Daisy, det enda får ni inte har ätit upp än.
Jag har stickat en jättestor, stickig ylletröja,
men ge den till er mesiga son om den är för trång.
Vi ger den till Bönan. Hon bryr sig inte om hur hon ser ut.
Bönan, tacka det snälla äcklet så att han går.
Vart tog hon vägen?
Hon hotade att skada herr Björn om jag sa nåt.
Vad?
Jag begär bara två saker av henne: att hon sitter där och håller sig nykter.
Men hon lyder aldrig. Ge hit spiran.
FLYGANDE SPIRAN
Bra kastat, pappa.
Zog bjuder på nästa omgång.
-Och en dubbel till han där. -Så snällt av dig.
KAPITEL VI TRÄSK OCH OMSTÄNDIGHETER
Okej, gissa vem det här är.
"Jag blev dödad av en stol."
En av dina fästmän? Han du mördade?
Vad heter han nu? Den lättglömde...Guysbert.
Nu är det min tur.
"Jag är en stor fet kung som är gift med en salamander, och min dotter har svåra alkoholproblem."
Zog! Botten upp!
Min tur. Gissa vem det här är.
"Hej, jag heter Alfo."
Jag vet. Han med lustiga skor, som stinker av svett och lakrits...
Han är skitjobbig. Vad heter han? Är det Kvalfo?
Inte ens nära. Det är ju jag, Alfo.
Bra försök. Vi skålar ändå.
-Hö gubbe. -Vadå?
Nej, högubben är nästan klar.
-Vadå, hö gubbe? -Nej, högubben.
Jag pratar om högubben till skördebrasan.
Bästa kvällen på hela året, men jag får aldrig gå dit för Zog.
Han anser mig omogen och litar inte på mig.
Så synd att du aldrig får gå.
Jo, jag går dit varje år. Men utan hans tillstånd.
Jag förstår inte varför han inte litar på dig.
Det är en stor dag imorgon. Vi tar med nåt att dricka på vägen.
Klockan är full och jag är mycket. Bäst att vi smyger in.
Golv, du finns alltid där för mig och stöttar mig.
Inte som väggar och trappor, som alltid är i vägen.
Bönan, du är ett fyllo som drar vanära över familjen.
Och det vill inte säga lite i det här kungariket.
Påstår du att din svans har en egen vilja?
Förut sa du att den var böjlig. Jag bara säger det.
Tyst. Bönan får skäll av sin pappa.
Du flyr från dina kungliga plikter för att supa till.
Så du märkte det? Var du inte för upptagen med din nya familj?
Nya? Jag har varit omgift i flera år.
Och sen dess har jag blivit allt oviktigare för dig.
Du märkte knappt att jag bytte plats med en tiggarpojke i ett år.
Vad begär du av mig?
Jag vill ha en roll i ditt liv och i det här kungariket,
och inte känna mig värdelös.
Bönan, jag vet inte vad jag ska göra om jag inte får skrika.
Vad är problemet? Din dotter känner sig värdelös för att hon är det.
Men hon är olycklig.
Hennes syfte är att bli bortgift för att förena kungariken, som vi.
Skaffa avkomma som Derek.
Jag kan inte sova med herr Björn så här.
Vip, Vap, följ Derek tillbaka till hans rum.
Tråkigt att hon är olycklig. Kan vi inte glädja henne på nåt vis?
Sire, vi har den kommande resan till Dankmire,
men det är ett känsligt diplomatiskt uppdrag.
Perfekt. Vi ger henne ett låtsasuppdrag och en fin titel.
AMBASSADÖR
Brukar inte ambassadörer vara rika dumskallar
som känner sig viktiga?
Ja, och gärna för mig. Expressbåt till Dankmire.
Turister.
Nästan framme.
Jag är så till mig att jag får stora utslag på kroppen.
-Det är myggbett. -Jag är så till mig att jag kliar mig.
Hallå där, lilleputten, blöd inte. Ditt blod tillhör mig.
Verkligen intressant.
Drömlandet tvingade Dankmire att bygga kanalen.
Sen krigade de i 100 år om vem som äger kanalen,
och kriget slutade inte förrän en viss kung Zog av Drömlandet, din pappa,
gifte sig med prinsessan Oona av Dankmire. Alltså din läskiga styvmamma.
Ja, jag minns bröllopet.
Jag lade en död uggla i deras tårta.
-Folk åt upp alltihop. -Kolla! Det står om det också.
-Så vackert. -Oona, du växte upp här.
Berätta om landet,
så ska jag försöka uttyda din accent.
Bara lugn. Alla besökare till Dankmire får ett mycket varmt välkomnande.
Ni är två minuter försenade.
"'Varmt' syftar på den tryckande hettan,
inte de notoriskt bistra ortsborna."
Här fick alltså Oona sitt sinne för humor.
Sant. Jag var klassens clown.
Jag skojar.
Eller inte?
"Dankmirer håller hårt på etikett.
De anser det ohyfsat att buga utan att först ha bugat."
-Jag märker att stället su... -...superfint... -Och är ski... -Skinande fint.
Ers Höghet, å hela Drömlandets vägnar,
vill jag säga tack för detta charmerande mottagande.
Och vi tackar för ert tack.
Det där kallar jag diplomati. Visa vad du kan mer.
Herr kansler, vi står till ert förfogande
och vill gärna uppleva mer av er lokala kultur. Vad blir det nu?
En pjäs i 16 akter.
Framförd av barn.
Du, fisk, jordnötssmöret på svansen är mitt.
Dumma fiskar, jämt tar de mitt fina kroppssmör.
Det tog århundraden, men vår civilisation har bokstavligen rest sig ur dyngan
och har nu en av de finaste teaterbyggnaderna i trakten.
DANKMIRE BARNTEATER
Det är vårt sätt att uttrycka gillande.
Ni lär älska pjäsen om vår fantastiska kanal.
Måtte det inte vara en musikal.
Nej, men det är en sån där pjäs
där skådespelarna går ut och bråkar med publiken.
PROGRAM
Vi har bara såna pjäser i helvetet.
I HETASTE LAGET
Träskfolk, ni kan inte hindra Dankmires framåtskridande.
Sluta klaga nu, och bygg världens renaste kanal åt oss.
Det här betyder krig.
Håll tyst.
TRE OCH EN HALV TIMME SENARE
Och så var det 500-åriga kriget slut,
och Dankmire och Drömlandet delar nu den vackra kanalen
genom ett resonemangsäktenskap.
Vem ska den feta ungen med krona föreställa?
Leve Dankmire.
Tack för att ni kom.
Vad menas med det där? De låtsas som om vi inte bidrog till kanalen.
Som ambassadör vill jag påminna dig om
att inte bete dig som en grottmänniska.
-Säg nåt snällt. -Nej.
Å Drömlandets vägnar vill jag säga att det var en fin föreställning.
Den knubbiga pojken gjorde en jättebra rollprestation.
Okej, du skötte dig bra.
Att skyla över de mäktigas snedsteg är en viktig del av jobbet.
Du kan väl hålla talet vid banketten ikväll?
Vadå? Jag? Hålla tal?
Jag har aldrig skrivit ett tal förut. Men jag kan ju försöka.
Det går säkert fint, bara du kommer ihåg
att hela vår sköra allians hänger på att det blir perfekt.
Skriv nåt bra.
Du skriver bra. Jag har läst din dagbok.
Jag visade var du gömt den.
Allt hänger på talet. Men pappa har gett mig goda råd.
"Improvisera"?
Välkomna till Muddruckers. Jag heter Chazz. Vill ni beställa en drink,
eller vill ni fortsätta dricka bordsprydnaden?
Vad är er specialare?
Passiv-aggressiv sarkasm. Jag bara skojar.
Betrakta er som chazzade. Jag hämtar nåt ni förtjänar.
Bara läsk för mig!
Jag har en deadline.
När i mänsklighetens historia... Nej, det blir jättedumt.
Kärlek är... Kära nån, det här går inte.
Jag klarar inte det här.
Jag har känt många författare. De flesta hamnar där nere.
Det enda säkra sättet att frigöra din kreativitet är med sprattelvatten.
Nej. Ingen alkohol.
Sluta, Lucille. Du utövar dåligt inflytande.
Jag är en fixare. Det är stor skillnad.
Varsågod. Sup, sup och supertrist.
Vad är det här?
Extrastark dankmirisk snaps.
En sup är allt som behövs. Så jag tog med två.
Ni ser. Jag saknar inte ens alkohol.
Var tusan är Bönan? Mycket hänger på henne.
Hon... Nej... Hon... Vem då?
Hon är här. Sparka igång, Bönan.
Hennes ceremonidräkt är bak och fram.
Ojsan, då. Jag ska snurra på den.
Är det bättre nu?
Vad håller du på med?
-Vad har hänt? -Det är inte hennes fel.
Nej, det är ditt fel. Du stoppade mig inte.
Var stolt över mig, pappa. Jag är full av bra talpunkter och nachos.
Du är inte i stånd att tala. Sätt dig ner och håll tyst.
Jag ber Derek att hålla talet.
Han är halvt dankmirisk. Han tilltalar i alla fall nån.
Va? Tänker du anförtro rikets framtid åt den där tönten?
Med tanke på att den där tönten är tronarvinge
och att rikets framtid redan vilar på honom, ja.
Låt festen börja.
Vi börjar med den traditionella dankmiriska rätten, Lamprey Vivant.
Ni vet, tonåringar...
De vill bara ha kokta päron.
Såja. Svälj, bara.
Jag kan. Jag kan.
De tycker visst om maten.
Pojken min, din syster är lite däven.
Hon är faktiskt plakat full. Res dig och säg några ord.
Vem, jag? Men jag kan inte...
Smöra och skåla, bara.
Okej, jag ska försöka.
Hejsan. Jag är prins Derek av Drömlandet.
Jag är här ikväll för att smöra er skål. Visst, pappa?
Fast jag vet inte hur. Min barnsköterska brukar jämt göra det.
Ibland vill jag ha marmelad i skålen.
Har ni prövat äppelsmör? Det brukar jag äta ibland.
Jag ska rädda dig, brorsan.
Mina damer och herrar, jag är den ärbara ambassadören Tiabeanie Mariabeanie De La Rochambeaux Fyllowitz.
Kom ihåg namnet. Kom ihåg ansiktet.
Kom ihåg pjäsen ni spelade där min pappa var en fet unge.
Det var häftigt.
Det var synd med det där långa kriget.
Alltså, det sög.
Men vi kan alla vara överens om en sak.
Vi gav er smörj med besked.
Kolla in. Mina ärmar är som fladdermusvingar.
Du, fladdermusbönan, flyg hit.
Om ni inte aktar er, så ska jag...
Hänga upp och ner.
Så sammanfattningsvis har Drömlandet aldrig haft en bättre vän än Dankmire.
Må det aldrig förändras.
Det är jobbigt att ha klänning.
Bry er inte om den nakna ambassadören i ljuskronan.
Alltså.
Låt mig... Låt mig torka bort det där.
-Jag ska... -Sluta. Du bara gnider runt det.
Det här är en skandal.
Genom att utnämna ambassadör Tiabeanie
har du gett oss klart besked om vår allians.
Alliansen är slut. Det här betyder krig! Igen.
Vakter! Diskplockare! Fånga dem!
Nej! Nej.
Kom. Den här vägen.
Hur visste du att den fanns där?
Olikt vissa, så läste jag guideboken.
Måste våra familjesemestrar jämt sluta så här?
Uppehåll dem medan jag lossar pråmen.
Jag ska sätta stopp för dem.
Allt eller inget.
Okej. Kom nu. Sätt fart!
Fort, slussporten.
Vi ses där hemma!
Mamma, jag är rädd!
-Håll dig nära din pappa! -Det är därför jag är rädd!
Bra jobbat, Bönan. Hoppas att du uppfattar min sarkasm trots ditt fyllerus.
Ja, jag suger. Derek, upp på pappas rygg.
Jag ska nog få tag i er!
Om ni inte fortsätter.
-Ska vi hoppa i efter dem? -Snälla, säg nej.
Behövs inte. De är på väg in i bisamråtteterritoriet.
Träskmonstret kommer att ta hand om dem.
Jaså, "ta hand om" på det sättet.
Medan vi traskade genom träsket
insåg jag att mina kläder hade blivit leriga.
Hallå! Sluta läsa upp dina memoarer.
Jag sabbade det. Jag var dum som trodde att jag kunde bli ambassadör.
Därför avråder jag dig jämt från att pröva saker.
-Sluta. Du är för nedslående. -Du är för uppmuntrande.
Jaså? Gör nåt åt det, då!
Kom igen. Jag uppmuntrar dig ju.
Sluta!
Du är inte ens lite snäll.
Vet du vad du är? Du är rakt igenom fördärvad,
från din spetsiga svans till dina spetsiga öron.
Ska du snacka om spetsiga öron?
Har du sett dig i spegeln?
Herregud.
Jag är ett missfoster.
Sluta. Ni har jätteknäppa öron båda två.
Stocken är hård. Jag saknar min mjuka pall.
-Så du saknar din mjuka pall? -Jättemycket.
Och dina tama svanar? Och släden till dina leksaksbjörnar?
Saknar du dem?
Klättra ner och gräv en grop att sova i.
Okej, då.
Håll truten, om ni är rädda om ert skinn.
Ni drumlade in i fel träsk. Ni tillhör oss nu.
Tillhör? Jag tillhör ingen. Andra tillhör mig. Jag är kung Zog!
Zog?
-Är inte du kungen av Drömlandet? -Jojomän.
Vi ska ha kungligt skoj med dig, grabben.
Nu får det vara nog.
Om nån av er fortsätter bråka, blir han kvarlämnad. Förstått?
Grattis, killar.
Inga andra har fått mig att säga: "Jag är hellre med pappa."
Pappa?
Vad vill ni ha? Guld? Smycken?
Varsågod, ta min krona.
Den är vi inte intresserade av. Vi vill bara ge betalt för gammal ost.
Gammal ost? Vad har jag gjort?
Du byggde kanalen. Den tvingade bort min familj från vår mark.
Kom igen. Det var inte mitt fel. Jag gav bara order.
Order? Vi kanske ska laga till en order...
...med kung à la king och grillade räkor. Nej, jag bara skojar.
Vi ska bara steka er i smör.
-Bara lugn. Vi ska inte äta upp er. -Jag visste väl det.
Vi lagar till er åt träskmonstret.
Monstret ska få Zog-ragu Monstret ska få Zog-ragu
Pappa, kolla vilken stor stekpanna.
Ingen steker min pappa.
Jaså? Vem ska stoppa oss? Lillflickan? Kissekatten? Äckelungen?
Han kallade dig äckelunge.
Alfo, Luci, nu visar vi lantisarna hur vi stadsfolk röjer.
När vi köpte setet
tvivlade jag på att de små skulle bli till nytta.
Ni gallskrek ju i stekpannan, så vi går till plan B:
Monstret får äta er råa.
Okej, då, plan C: Proppa i dem brödsmulor.
Nej!
Var inte ohyfsad, pappa. Respektera våra värdars pittoreska sedvänjor.
Får jag utbringa en skål? Jag har lite hembränt i min fickflaska.
Ta emot den som en gåva från mitt kungarike till ert...nånting.
Men tack, fröken...
Det här är den värderade ambassadören Tiabeanie...
Säg Bönan. Ta för er.
Det var vänligt av dig.
Det kanske finns en värld
där jag kunde släppa er fria och vi kunde bli vänner.
Ja. Drick upp, bondlurkar.
Vad kallade han oss?
Han kallade oss visst bondlurkar, Slim.
Det var dumt gjort.
Det borde jag ha förstått. Alla ni kungligheter är likadana.
Ni tror att vi bara är en hög naiva, okunniga
skogsmurvlar som inte vet nånting!
-Jag ska tala om vad vi vet. -Vad vet vi?
Vi vet att vi ska mata dem till träskmonstret.
För du vet att träskmonstret inte nöjer sig med ett nej.
Han kommer när man minst...
-Åh, nej! -Oj.
Jag har insett att du eggar Bönan att göra en massa saker:
supa, smyga sig ut, ljuga.
Ja, du fattar. Stjäla, luras, manipulera dig.
Just det.
-Här har du näven. -Oj, jag är imponerad.
Väldigt imponerad.
Okej. Sluta nu. Lägg av, Alfo. Ge tillbaka svansen.
Ge tillbaka svansen.
Du är ingen dålig diplomat.
Du pratade med bondlurkarna som om du var deras granne.
Ingen språkbarriär eller nånting.
Som jag alltid säger: Jag är stolt över dig, Bönan.
Du har aldrig sagt det.
Nåja, idag kom jag farligt nära.
Pappa, får jag gå dit?
Du är din mor upp i dagen.
-Okej, men smyg hem i gryningen, annars... -Skär du tårna av mig.
Du får ha en kvar för tur.
Tack.
Men han liknar ju dig, pappa.
Jag vet. Vi går hem. Fort.
Gissa vad vi ska göra sen?
-Vi ska begrava björnen. -Okej.
Vi kan göra en hel kyrkogård med leksaksdjur.
Vi gör det tillsammans. Eller så låter vi tjänarna göra det.
Ja, det har varit en jobbig dag. Vi kanske borde gå och lägga oss.
Jag kommer att drömma mardrömmar om den där stekpannan.
Den var jättestor.